— 127 — 



apres la fructification, et enfin par radication soit des tiges 

 couchées, soit de certains noeuds supérieurs des rameaux, quand 

 la tige en voie de destruction s'est renversée sur le sol." Uden 

 Tvivl har han haft den ægte Oe. aquatica for sig og har truffet 

 lignende Formeringsmaade som den ovenfor omtalte hos Planterne 

 fra Jonstrup Vang; han nævner jo heller ikke Udløbere i strængere 

 Forstand. M agnin, „Lacs du Jura" nævner om Oe. aquatica, at: 

 „ses feuilles et ses tiges peu développées constituent parfois de 

 véritables prairies sous-lacustres", altsaa ogsaa svarende til For- 

 holdene i Jonstrup Vang, blot at disse er „en miniature". 



I hollandske, belgiske og italienske Floraer har jeg ikke fundet 

 nogen Bemærkning om Udløbere ; der angives blot ganske kort ved 

 Tegn: 00, G og %. 



For Englands Vedkommende, hvor Oe. fluviatilis var blevet 

 udskilt, træffer vi hos Cole man (1844) en omhyggelig Beskrivelse 

 af Oe. aquatica's Stængelgrund med dens Kredse af fjerformede 

 Birødder, men intet om vegetativ Formering, som han øjensynlig 

 forudsætter mangler, „for that species is indubitably biennial." 

 Og deri ser allerede han, som senere Glück, en af de største For- 

 skelligheder mellem Oe. aquatica og Oe. fluviatilis. Anderledes i 

 den sidste af Groves besørgede Udgave af Babington 's „Man- 

 ual" (1904); dér siges (p. 173) om Oe. aquatica: „Stem very thick 

 below, stoloniferous . . . The flowering root dies each year, but the 

 plant is continued by the offsets. Biennial?", og om O e. fluviatilis : 

 „A decumbent floating plant . . . Biennial or perennial." Vi ser 

 saaledes, at de senere engelske Forfattere ikke har fulgt Coleman 

 i hans Opfattelse af, at Oe. aquatica ingen vegetativ Formering har. 



Som Résumé af disse og andre Angivelser fra Floraerne 

 kan vel siges: (1) Oe. aquatica kan være hapaxanti'sk, i Reglen 

 toaarig eller overvintrende enaarig; og dette Tilfælde indtræffer 

 sandsynligvis altid, naar den er en Landplante ; (2) men Oe. aq. kan 

 ogsaa være fleraarig, idet der fra Grunden af den blomstrende 

 Stængel dannes vegetative Skud, der løsnes om Efteraaret, idet 

 Blomsterstænglen helt dør bort; disse Skud blomstrer næste Aar. 

 Egentlige Udløbere findes derimod næppe. Det er den fuldstændige 

 Bortdøen af den blomstrende Stængel, som giver det Udseende af, 

 at Arten stedse er hapaxantisk. — (3) Der er Rimelighed for, at 

 naar de mellemeuropæiske Floraer taler om Udløbere, skyldes det 

 en Sammenblanding af Arterne Oe. aq. og Oe. fluviatilis, idet den 

 sidstnævnte Arts langstrakte rodslaaende Stængler tages for Ud- 



