— 130 — 



Phellandrium conioides er, saa vidt jeg har kunnet opspore, 

 aldrig bleven beskrevet af Nol te selv. Lange's ovenfor nævnte 

 Beskrivelse er den første, jeg har truffet paa, og Planten bør altsaa 

 citeres: Oe. conioides (Nolte ms.) Lange, Haandb. danske Flora, 

 ed. 2, 1856—59, hvis den beholdes som en særlig Art. En lidt 

 udførligere Beskrivelse og en Afbildning af Planten efter Hansen's 

 Ekssikkat finder vi i Reichenbach 's Icônes Fl. Germ, et Helv., 

 vol. 21, 1967, p. 100, tab. 203; her fremhæves, at Delfrugternes 

 Form er forskellig fra Oe. aquatica's: mericarpiis bene pentangulis, 

 costis commissura subsymmetricis, nec more Ph. aquatici volde acutis. 

 Disse Forskelligheder er imidlertid ikke reelle, hvad jeg ved Under- 

 søgelse af vort Eksemplar har kunnet overbevise mig om, men skyldes 

 blot den Omstændighed, at Frugterne hos Ph. conioides ikke har været 

 fuldt udviklede. Endvidere meddeles Findestedet nøjere end i Hansen's 

 Ekssikkat, nemlig Elbbredden ved Blankenese. Senere findes Planten 

 nævnt som Varietet af Oe. aquatica f. Eks. i P. Knuth, Flora d. Provins 

 Schleswig-Holstein (1887), p. 340, i Ascherson og Gräbner, 

 Flora d. nordostdeutsch. Flachlandes (1898—99), p. 524, og i Koch's 

 Synops. d. Deutschen u. Schweizer Flora, 3. ed., Bd. 2 (1902), p. 

 1067; men Beskrivelserne i disse Floraer indeholder ikke noget nyt 

 og ingen nye Findesteder for Planten. Lidt mere finder man hos 

 P. Prahl, Kritische Flora d. Prov. Schleswig-Holstein, II. Teil, 

 1890, p. 105; han gengiver Reichenbach's Beskrivelse og tilføjer, at 

 denne er ikke udførlig nok, da Bladformen varierer en Del, og man 

 endog skal kunne træffe de nedre Blade enkelt fjersnitdelte. Planten 

 skal findes flere Steder ved Elbbredden, og Prahl formoder, at det 

 er den samme som Sonder (Flora Hamburg., 1851, p. 163) om- 

 taler, naar han skriver: „Auf den Elbinseln findet sich eine eigen- 

 thümliche Form mit einfach gefiederten Blättern, von welchen die 

 Blättchen nicht eiförmig, sondern im Umfange dreieckig sind und 

 dreilappig mit eingeschnittenen, etwas stumpfen Lappen; reife 

 Früchte habe ich davon noch nicht gesehen." 



Endelig er for ganske nylig Oe. conioides's Udbredelse ved Elben 

 bleven omhyggeligt undersøgt af P. Junge 1 ), som har meddelt 

 udførlige Oplysninger herom og ogsaa lidt om dens Forhold til Oe. 

 aquatica. Han oplyser ogsaa, at Professor Glück har faaet levende 

 Materiale i Kultur og senere vil redegøre for sine Dyrkningsforsøg. 



x ) P. Junge: Ueber die Verbreitung der Oenanthe conioides (Nolte) Garcke 

 in Gebiete der Unterelbe, — Jahrb. Hamburg. Wissensch. Anstalten XXIX. 

 1911, 3. Beiheft, Arb. d. Botan. Staatsinstitute. 1912. 



