_ 144 — 



tunge Lyngbakker og en levende Aa med Eliekrat omkring i Bundens grønne 

 Engstribe. 



Vi valgte Dalens Vestside og vandrede mod Nord over Lyngbakkerne, 

 der viste sig foran os plettede af lyse Pteridium- Bevoksninger. Der 

 passeredes straks oppe paa Bakkesiden en udpræget Erica-Vældmose i en 

 lille Kløft. Mest iøjnefaldende var Narthecium ossifragum-Pletter og en 

 Equisetum fluviatile-F acies. Der fandtes endvidere i den vaade Mosebund 

 Carex stellulata, r ostrata, Oederi, pulicaris, Juncus supinus, conglomeratus, 

 lampocarpus, Agrostis canina, Holcus lanatus, Molinia coerulea, Pota- 

 mogeton polygonifolius (Land-Form), Orchis maculatus, Oxycoccus pa- 

 lustris, Drosera rotundifolia, Veronica scutellata f. pubescens, Galium 

 uliginosum, Stellaria uliginosa, Ranunculus flammula, Lotus uliginosus 

 og i de smaa Vandaarer Montia rivularis. I Mosekanterne stod en Del 

 Equisetum silvaticum. 



I Lyngen voksede smaa Juniperus og Populus tremula, der navnlig 

 paa Bakkeryggen blev talrige. Her noteredes i den aabne Lyng en Aira 

 flexuosa-F acles med Agrostis canina, Hypericum pulchrum, Trifolium 

 medium, Galium verum, Campanula rotundifolia, Trientalis europaea og 

 Clinopodium vulgare. Det syntes, som om der her en Gang havde 

 staaet Krat. 



Paa de østeksponerede Lyngskraaninger var et ganske arts- og individ- 

 rigt Blandingsflor i Lyngen bestaaende af Agrostis vulgaris, Carex pilu- 

 lifera, Scorzonera humilis, Arnica montana, Empetrum nigrum, Leon- 

 todon hispidus, Potentilla erecta, Knautia arvensis, Genista tinctoria, 

 anglica, Pimpinella saxifraga, Fragaria vesca, Dianthus deltoïdes og baade 

 Thy mus serpyllum og chamaedrys. Agrostis canina var ogsaa hyppig her. 

 Den behøver altsaa ikke at være knyttet til Fugtighed. 



En hvilende Sandmark mod Engene havde megen „italiensk Kællinge- 

 tand " med smaa Eksemplarer af Galium mollugo var. tyrolense, utvivlsomt 

 Rester fra forrige Aars Besaaning med fremmed Frø. I Engene, der var 

 afmejede, bemærkedes ved Væld Mængder af Epilobium obscurum. Aaen 

 havde Undervandspuder af Berula angustifolia og Ranunculus peltatus 

 f. pseudo-fluitans (stærk Strøm). 



Vi steg saa til Vogns igen, medtagende fhv. Lærer N. Andersen, 

 der var kommet spadserende fra Bindeballe, og kørte mod Nordvest igen- 

 nem et fladt Hedelandskab og standsede kun for at bese en interessant 

 Runesten 1 ), der stod i et lille Krat. Mod Vest viste sig her et Bakke- 

 parti, sort og kullet, over Fladen: en bakket Hede, der var brændt 

 forrige Aar i September i en Bredde af c. 4 — 5 Kilometer. Da jeg tidligere 

 har haft Lejlighed til at besøge det, indfletter jeg her en kort Beskrivelse: 



Ilden syntes de fleste Steder at være gaaet ret overfladisk frem, idet 

 der i den sortkullede Flade allerede i Aar fandtes en Del Planter i Blomst, 

 især saadanne, der ved Hjælp af Rhizomer eller andre underjordiske Dele 

 havde kunnet modstaa Varmen, samt enaarige Arter. Hyppige var Blad- 

 rosetter af Hypochoeris maculata, enkelte med Blomster. Endvidere 

 var store Pletter Viola canina synlige paa Afstand, lige som halvt 

 afbrændte Juncus squarrosus- Tuer. Ellers fandtes blomstrende Orchis 



*) Den blev funden 1874 og beskreven af Dr. Wimmer og Prof. G. Stephens 

 (Jydske Saml. V. 345—49). Dens Runer tydes saaledes: Tue Bryde rejste 

 denne Sten efter sin Kammerat, der ogsaa var Bryde. Disse Stave (Runer) 

 monne meget længe leve til Minde om Thorgun. 



