- 146 — 



gamle Tørvegrave Utricularia minor og Carex rostrata. De andre Moser 

 var mindre Calluna-Erica Moser, med de sædvanlige Kærhuller. Her fandtes 

 en Del Eriophorum vaginatum og Scirpus caespitosus-Tuer og i Kærene 

 foruden Utricularia minor, Myriophyllum. alter niflor um. Paa lyng- 

 afskrællede Steder var Radiola multiflora hyppig. 



Vi fortsatte derpaa mod Syd bort fra Plantagen over et Engdrag med 

 Mimulus og Montia rivularis til Dalover Bakkernes Rester af Hede 

 og til en Mose under det lyngklædte Raabjerg. Mosekanten mod de om- 

 liggende Marker havde Nardus strictus-Y acies med Juncus squarrosus og 

 Potentilla erecta mellem Calluna-Pletier. Selve Mosen var stærkt udgravet 

 med smalle Bænke mellem Hullerne, hvori Sphagnum ofte dominerede. 

 Foruden de allerede fra Moserne i Plantagen nævnte Planter noteredes 

 her Carex canescens, rostrata, stellulata, limosa, Epilobium palustre, Agro- 

 stis canina, Piatanthera chlor antha, Potamogeton polygonifolius og Utri- 

 cularia neglecta (?). Vandret liggende smaa Egestammer var flere Steder 

 udgravet af Tørven. Fælles for alle Moserne var de sædvanlige lave Salix 

 cinera og aurita-Buske og Erica-Narthecium-Floret. 



Bakketoppene omkring havde mørke Lynghætter, enkelte med ganske 

 unge Granplantninger. Der fandtes Hypericum pulchrum, Scor zoner a hu- 

 milis, Genista tinctoria, G. anglica og en Del af den sjældne G. germa- 

 nica, og paa de for Granerne gravede Hullers opkastede Jord Sagina su- 

 bulata og lidt Botrychium lunar ia. 



Fra disse Bakker vandredes over hvilende Marker til den lille, højt- 

 liggende (ca. 150 Fod) Dalover Sø, hvis Vand var ganske uklart af 

 Vandblomst. De sandede Bakker havde en mere eller mindre bred Rør- 

 sumpvegetation, mest bestaaende af aaben Jrw/do-Bevoksning, der dog af- 

 løstes af Equisetum fluviatile, som blev eneherskende i den vestlige Ende, 

 hvor en bred Dyndeng var dannet. Her var yderst Limnævegetation af 

 Naphar luteum og nogen Nymphaea alba, medens Polygonum amphibium 

 var hyppig paa andre, mindre dyndede Steder. Paa Østbredden kom 

 indenfor Arundo nogen Carex riparia i smaa, næppe alenhøje Individer 

 og lidt Lobelia dortmanna. I Dyndengen var Carex rostra tø-Facies, hvori 

 fandtes Agrostis canina, Juncus filiformis, Pedicularis silvatica, Drosera 

 rotundifolia, D. intermedia og paa noget tørrere Bund megen Radiola 

 multiflora. En lille Mose med et Par Tørvegrave sluttede sig til Engen, 

 og her fandtes Masser af Nuphar luteum, Helosciadium inundatum og 

 Myriophyllum alterniflorum. 



Paa Tilbagevejen i Tusmørke til Randbøl bemærkedes i Sæden Ar- 

 noseris minima, Ornithopus perpusillus, Euphrasia brevipila, Alector olo- 

 phus og megen Agrostis spica venti, der her synes at være et almindeligt 

 Agerukrudt. Paa Vejkanten nær Randbøl voksede en Del Plantago mari- 

 tima og Statice armeria og ved Savskæreriet Festuca my ur us, Geranium 

 pyrenaicum og Sisymbrium Loeselii» 



Dagen afsluttedes ved et fornøjeligt Samvær under Lampelys i Gæst- 

 givergaardens Have. 



2 3. Juli. Næste Morgen gjaldt Ekskursionen den nordvestlige 

 Del af Randbøldalen, og vi valgte at vandre ad den østlige Side, 

 hvor Hedebakkerne endnu laa uberørte, medens hele den vestlige Side 

 var granklædt. 



Disse paa mange Steder næsten nordeksponerede Lyngbakker havde 

 fra Midten og opefter et omtrent mandshøjt Krat hovedsagelig bestaaende af 



