- 170 — 



endvidere i Lavninger vest for Randbøldalgangen over mod Dalover. Jeg 

 sætter dette i Forbindelse med, at denne Form var frugtbar, saaledes, at 

 dens Spredning har kunnet og fremdeles kan foregaa ikke alene ved Hjælp 

 af løsrevne vegetative Skudstykker, men ogsaa ved Frø, bortførte f. Eks. 

 af Fugle (epizoisk). 



For om mulig at udfinde, i hvilket Forhold disse to Former staar til 

 hinanden, og hvorledes det kan ske, at der af en sikkerlig ved Menne- 

 skets Hjælp indkommet Planteart kan optræde to indbyrdes forskellige 

 Former paa samme Sted, maa vi gaa tilbage i Tiden og undersøge de 

 dyrkede gulblomstrede Mimulus-F ormer og deres Herkomst. Jeg skal dog 

 forudskikke den Bemærkning, at de Eksemplarer af Mimulus, jeg har set 

 fra andre Findesteder i Danmark, og forøvrigt ogsaa de faa, jeg har set 

 fra Sverige og Storbrittanien, tilhører alle den sidst omtalte Form (B) *) ; 

 det er derfor vel denne, der i vore danske Floraer omtales som M. 

 luteus L., i andre Floraer enten som M. luteus L. eller M. guttatus D. C. 

 Vi skal nu undersøge, hvad der oprindelig mentes med disse Navne, for 

 at se, hvilket af dem vor Plante bør bære. 



M. luteus L. (Sp. plant. ed. 2 (1763), p. 884) er Navnet paa en 

 Plante fra Chile afbildet hos en gammel Forfatter Père Louis Feuillée, 

 hvis Værk jeg desværre ikke har haft Adgang til at se, og Linné's Be- 

 skrivelse er udover Citatet fra Père Feuillée yderst kortfattet og lidet si- 

 gende, nemlig: repens, foliis ovatis. 



Det er derfor ikke saa mærkeligt, at Sims i sin Tid overførte Linné's 

 Navn paa en meget lignende Plante, der bragtes ham dyrket af Frø samlet 

 af Dr. Langsdorff paa Unashka [o: Unalashka], en af Fox-Øerne, d. v. s. 

 de østlige Aleuter udfor Alaska. Denne Plante, som han fik fra Mr. Donn 

 under Navnet M. Lawgsdorffii Donn, lod han afbilde i Botanical Magazine, 

 tab. 1501 (1812), og det er vor sædvanlige Plante (Formen B), 

 som saaledes bør bære Donn's Navn, der anføres af Sims under Be- 

 skrivelsen af Planten, — med mindre man vil følge ham og benytte Navnet 

 M. luteus. Han og mange andre senere Fortfattere (f. Eks. Asa Gray r 

 Flora of North America, IL, p. 277) mente nemlig, at Pierre Feuillée's syd- 

 amerikanske Andesplante og Planten fra Unalashka, der i Tidens Løb 

 viste sig at være vidt udbredt i det vestlige Nordamerika fra Aleuterne og 

 Alaska til Kalifornien og endvidere i hele Klippebjærgenes montane Region,, 

 var en og samme Art. Sikkert er det ogsaa, at de staar hinanden nær t 

 men identiske er de næppe, og ved Overførelsen af Linné's Navn paa den 

 nordamerikanske Plante skabtes der en hel Del Forvirring, da ogsaa den 

 sydamerikanske ægte M. luteus L. kom i Kultur. 



Det lykkedes nemlig Gartnere at faa Frø fra Chile's Andesbjærge, og 

 i 1826 finder vi i Lindley's Botanical Register (tab. 1030) en Af- 

 bildning af en saadan Plante under Navnet M. luteus a, rivularis Lindl. ; 

 den samme Form er afbildet i Loddiges's Botanical Cabinet (1829), 

 tab. 1575. Den afviger fra den nordamerikanske ved at være spinklere 

 og ved bredere Blade, meget længere Blomsterstilke, større Kroner med 

 en stor brunrød Plet paa Undersiden og mere skævt Bæger 2 ). Lindley's 



») Se dog Efterskriften. 



2 ) Foruden den afbildede a, rivularis opstiller Lindberg en ß, alpinus, som 

 blot synes at være den alpine Dværgform af den første. 



