— 191 - 



Meter 



Pna linn- 



J. ciel 



skaaret 

 Eng 



Paa opskaaret Bund 



Til- 

 sammen 



4,70 







1 



4,60 







2 



4,50 







2 



4,40 







8 



4,30 







6 



4,20 







8 



4,10 







20 



4,00 







34 



3,90 







23 



3,80 







13 



3,70 







6 



3,60 







2 



3,50 







0 



3,40 







1 



3,30 







1 



3,20 









27 100 I alt 127 Stød 



har ligget Tørv over mange af Stubbene. De højere Partier er 

 først blevet tørre, og Skoven har begyndt at vandre ud; dette 

 stemmer med, at de sværeste Stød synes at ligge forholdsvis højt; 

 de skulde altsaa være de ældste. Ved fortsat Udtørring bliver der' 

 efterhaanden Plads til de lavere og lavest beliggende. Fugtigheden 

 tiltager atter, og Tørvedannelsen begynder igen, indtil Bækkenet er 

 udfyldt, og Skoven dør uden at efterlade sig andet Spor end Stub- 

 bene; Lag af Naale eller Kogler vides ikke at være set; kun en 

 enkelt Stamme viser sin mærkelige Form. Ingen af Træerne naaede 

 nogen større Tykkelse, ca. 40 cm var den tykkeste, Middeltykkelsen 

 ca. 15—20 cm. Særlig tynde Aarringe er ikke bemærket, og særlig 

 forkrøblede Rødder heller ikke, saaledes som Steenstrup anfører 

 fra Vidnesdam og Berggren fra Småland (Bot. Not. 1873). Heller 

 ikke har der med Sikkerhed kunnet ses et Stød umiddelbart over 

 et andet, som Blytt nævner i „Norges Torvmyre" 1882. Om det 

 end hyppigst er Højmoser (Sphagnumtørv), der omtales, naar 

 Stubbelag nævnes, er der dog ogsaa omtalt andre, der mere maa 

 ligne Maglemose, som efter vor Sprogbrug maa kaldes Kærmose. 

 Blytt skriver saaledes i „Om Grunde til Klimavekslinger" 1893: 



