— 201 — 



som Resultatet af en ubevidst Induktion naaede Mænd som Ray, 

 Linné o. a. til Erkendelse af visse Planteslægters Sammenhørighed 

 i naturlige Grupper, f. Eks. Skærmplanter, Korsblomstrede, Palmer, 

 osv. ; men nogen videre Sikkerhed for, d. v. s. nogen videnskabelig 

 Begrundelse af, at disse Grupper var naturlige, havde man ikke, 

 hvilket ses deraf, at man til saadanne formentlig naturlige Grupper 

 ofte henførte enkelte Slægter, som senere ved en mere videnskabe- 

 lig Behandling af Spørgsmaalet straks viste sig at høre helt andet- 

 steds hen. 



Først da man bevidst metodisk begyndte fra Grunden af med 

 en grundig, sammenlignende Undersøgelse af Arter og Slægter fik 

 man et sikkert Grundlag for en Arternes Systematik, og først da 

 naaede man efterhaanden til et mere og mere naturligt System. 

 Der er ingen Grund til at tvivle om, at vi maa gaa en tilsvarende 

 Vej, hvis vi vil naa til en naturlig Systematik af Plantesamfundene. 

 Ogsaa her er der paa Basis af den umiddelbare Iagttagelse foreløbig 

 opstillet visse, idetmindste tilsyneladende naturlige Grupper af Sam- 

 fund, fJEks. Skov, Hede, Eng, osv. med forskellige Underafdelinger, 

 eller, hvad jeg foretrækker at sige: Fanerofytsamfund, Ghamæfyt- 

 samfund, Hemikryptofytsamfund, Kryptofytsamfund og Therofyt- 

 samfund med forskellige Underafdelinger. Men det er paa ingen 

 Maade paa Forhaand givet, at denne Inddeling er den endelige 

 eller overhovedet blot tilnærmelsesvis er den endelige. Navnlig 

 bliver dette højst tvivlsomt, naar man, hvad der synes at være 

 Grund til, gaar ud fra den Definition af Plantesamfund, at dette 

 er et Samfund af Planter med samme Livsform, Livsform i Betyd- 

 ning af: tilpassede til samme Kaar. Thi da hører Ellen, Pilen, 

 Parnassia, Poa pratensis, Orchis maculata osv., som staar paa den 

 samme Eng, under ganske de samme Kaar, jo til samme Livsform. 

 Men da vi jo idetmindste foreløbig aldeles ikke kan se, hvorledes 

 vi skal blive i Stand til at anskue Ensheden i Livsform hos Arter 

 med meget forskellig Habitus og Morfologi (i videste Forstand), 

 tvinges vi indtil videre til at gaa ud fra, at Planter med forskellig 

 Morfologi hører til forskellige Livsformer, naar vi kan se, at For- 

 skellen er Udtryk for Tilpassethed til Kaarene; og dette vil atter 

 sige, at vi ad denne Vej begrænser ikke endelige men foreløbig 

 anvendelige Livsformer, saaledes som jeg har forsøgt i mit Livs- 

 formsystem. Dette kan saaledes ikke være „det naturlige System", 

 men er et kunstigt System, hvilket jo ikke behøver at betyde, at 

 hvad der i Virkeligheden hører sammen, altid adskilles. Dette 



