— 221 — 



saadanne har Videnskabsmanden behov, for at han som Basis for 

 Sammenligningen kan blive istand til at bestemme Grænsen mellem 

 de forskellige Formationer; det gælder derfor om at begrænse og 

 karakterisere Indholdet af de fra Folkesproget optagne Begreber 

 saaledes, at de kan bruges som Rammer omkring den videnskabe- 

 lige Undersøgelses Resultater. Dette lader sig ogsaa i de fleste 

 Tilfælde meget vel gøre; en Undtagelse herfra er Begrebet Mose. 

 Jeg skal ikke her komme ind paa de forskellige mindre udbredte 

 Nuancer i dette Ords Anvendelse, men gaa ud fra den i Landets 

 Hede- og Moseegne almindelige Opfattelse, der ved Mose forstaar 

 et Omraade med Tørvbund, hvis Plantedække bestaar af Mose- 

 planter, o: Klokkelyng, Pors, Mosebølle, Kæruld og andre Arter, 

 som kan vokse i Selskab med disse. Vil man nu forsøge paa at 

 anvende Ordet Mose som videnskabeligt afgrænset Begreb, støder 

 man paa den Vanskelighed, at Mosens karakteristiske Plantesam- 

 fund ikke udelukkende er knyttet til Tørvbund, og at Nuancerne i 

 Plantedækkets Sammensætning i forreste Linie er bestemt af Jord- 

 bundens Fugtighedsforhold, i Sammenligning med hvilket Tørvens 

 Art og Mægtighed er af underordnet Betydning. Bundens Art, 

 nemlig Tørvbund, er jo sikkert nok det væsentligste Moment, selv 

 om det ikke er det eneste, i den folkelige Opfattelse af Begrebet 

 Mose; jeg kan derfor være enig med de Forfattere, der som 

 Mentz (Studier over Danske Mosers recente Vegetation) o. a. vil 

 bibeholde Navnet Mose som Udtryk for en Jordbundsform , 

 en geologisk Dannelse; at jeg ikke er enig med Mentz i hans 

 Begrænsning af Mosen (mindst 30 cm Tørv med højest 30 °/o Aske 

 i Tørvstoffet) er af underordnet Betydning paa dette Sted, hvor vi 

 beskæftiger os med at adskille og undersøge ikke Bundformer men 

 Plantesamfund. Det falder saa meget lettere at gaa med til at 

 karakterisere Mosen rent geologisk, som det ikke er muligt at opret- 

 holde Mosevegetationen som en fra Hedevegetationen forskellig 

 Samfundsklasse; at Forholdet er saadant, træder især tydelig frem 

 i den Del af Jylland, som vi her har med at gøre, og i tilsvarende 

 Egne i Vestjyllands Klitterræn. Jordbunden er her Sand enten 

 ganske uden Tørvlag eller med et Tørvlag, der i hvert Tilfælde 

 ikke er tykkere end Lynghedens, og dog er Vegetationsforholdene 

 saadanne, at saa snart man overskrider Engens øverste Rand, træffer 

 man paa denne Bund et Plantesamfund, der er sammensat af de 

 samme Arter, som vokser paa de Omraader, der sædvanligvis kal- 

 des Mose ; for Skagensegnens Vedkommende er det, for at begynde 



