- 247 — 



men medens hos Blomsterplanter normalt de tre inder- 

 ste Megasporer gaar til Grunde straks, udvikler de sig 

 hos begge Senecio-Formerne saa vidt, at de faar to 

 Kerner hver. Saadanne Stadier er afbildede i Fig. 5 og 6. Til- 

 stedeværelsen af disse to-kernede Megasporer er hos 

 de undersøgte Former aabenbart en fast Regel. Den 

 fjernest Kimsækken liggende Celle er stedse større end de to andre. 



I Kimsækken gaar Delingerne normalt for sig. Der dannes otte 

 Kerner, af hvilke oftest kun ses den bivalente Endosperm-Kerne, 

 (Sammensmeltningen 

 gider, der stedse er 

 veludviklede, samt 

 Ægkernen. De tre 

 Antipoder gaar hur- 

 tigt til Grunde og kan 

 ses som smaa Lege- 

 mer i Ægcellens Nær- 

 hed. (Fig. 8). 



Sjældent er (hos 

 den radiate Form) 

 truffet Tilfælde af, 

 at den ene af de tre 

 to-kernede Megaspo- 

 rer har delt sig i to 

 een-kernede (Fig. 7), 

 men dette forekommer dog, — ligesom hos S. vulgaris et Tilfælde 

 er set, hvor ved Tetradedelingen ingen Vægge dannedes, saa at en 

 abnorm Kimsæk opstod direkte (Fig. 9). 



De to-kernede Megasporer holder sig længe levende. Først naar 

 Kimen i Kimsækken efter Befrugtningen er i Udvikling, gaar de til 

 Grunde, men Kernerne kan dog ses endnu nogen Tid som ind- 

 skrumpede Smaalegemer. 



Ved Kimens Udvikling dannes ofte — i alt Fald hos S. vulgaris 

 var. radiatus — en løst bygget. Endosperm, men sjældent fyldes 

 Kimsækken ganske deraf. (Se Fig. 10). 



De ved Vintertid dannede Frugter viste sig næsten alle uden 

 Undtagelse at være tomme. Kimsækken var vel vokset ud og 

 Frugtvæggen dannet, men Befrugtning var ikke foregaaet. Der kræ- 

 ves altsaa her ingen Befrugtnings-Stimulans, for at Frugtvæggen 

 udvikler sig. 



17* 



af Polkernerne ses i Fig. 5) og de to Syner- 



Fig. 8—10. 



