- 266 — 



Galeobdolon, Hepatica triloba og Dactylis glomerata, var. lobata. Den 

 rige Flora hænger maaske sammen med, at Skoven øjensynlig tidligere 

 havde været Egeskov, hvorom talrige Stubbe og enkelte Træer vidnede. 



Nord for dette frodige Parti af Skoven kom vi til et lille Granparti 

 og dernæst til et større, aabent Stykke, som saa højst ejendommeligt ud, 

 idet det var en afdrevet Granskov, hvoraf endnu Stubbene ragede op i det 

 temmelig uafbrudte Græstæppe; her saas bl. a. Helianthemnm nummu- 

 larium, der ligesom flere andre vaarblomstrende Arter f. Eks. Viola sil- 

 vatica og Fragaria vesca atter blomstrede, omend sparsomt. Endvidere 

 nogle Eksemplarer af den ret store Støvbold (Calvatia cellata derserm. 

 G. Ferdinandsen.) 



En lille opskaaren Tørvemose adskilte dette afdrevne Stykke fra den 

 Del af Skoven, hvori Aasen med Udsigtspunktet Kylsknap forløber. Blandt 

 Planterne i Tørvegravene kan nævnes Carex psenalocyperus i Mængde. 



Aasskoven var mest ussel Bøgeskov; men dog var der ved Aasens 

 Fod flere Steder Granplantninger, hvori Lactarius deliciosus o. a. Hat- 

 svampe stod i Mængde. Lejrede ved Aasens Fod i en Grusgrav spiste vi 

 vor medbragte Frokost, hvorefter de fleste Deltagere besteg Udsigtstaarnet. 

 Andre valgte at gaa over paa Aasens østlige Side, hvor en Lavning ad- 

 skiller Høed Skov fra Humleore Skov. Den midterste Del af Lavningen 

 var nu udgrøftet Tørveeng, delvis med Havreagre; nærmest Aasen var et 

 højt Krat (Ellekrat) af Alnus glutinosa, Prunus padus i Mængde, Salix 

 cinerea, Salix aurita, Frangula alnus, Euonymus o. fl. Buske. Bund- 

 vegetationen kendetegnedes især ved den store Bigdom paa Bregner: 

 Athyrium. filix foemina, Dryopteris spinulosa, D. thelypteris og i ringe 

 Mængde D. cristata ; en enkelt stor Sphagnumtue med Viola palus- 

 tris saas. 



Fra Grusgraven, hvor Deltagerne atter samledes, drog vi videre gen- 

 nem et smukt og afvekslende Terræn : ung Bøgeskov, Naaleskov, Tørve- 

 eng med Masser af Parnassia, og Ungplantning, helt druknet i Calama- 

 grostis epigejos. Af Planter, der noteredes paa vor Vandring, kan frem- 

 hæves : Melica nutans, Eqnisetum Memale, Bradrypodium silvaticum og 

 Triticum caninum. Af Euphrasia? en saas paa tørveholdig Bund E. stricta 

 og paa tør, sandet Bund E. curta. 



Tiden var nu saa fremrykket, at vi maatte vende om, og ad en an- 

 den og kortere Vej naaede vi omtrent tilbage til Banelinjen. Den sidste 

 Timestid anvendtes saa til Afsøgning af en Mose, som strækker sig Nord 

 for Banelinjen fra Skovens Vestside henimod Kværkeby Station og som vel 

 mest passende kan kaldes Kværkeby m ose. Den er nu afgrøftet og be- 

 nyttes til Slet. I Skovkanten stod Cratægus oxyacantha oversaaet med 

 sine røde Frugter. Ude paa Moseengen var Bester af et Krat bestaaende 

 af Salix pentandra, S. cinerea, Alnus glutinosa o. fl. Buske, og garnerende 

 Foden af de fritstaaende Individer, og som Bræmme om Krattet fandtes 

 her en paa Sjælland ret sjælden Plante, nemlig Mose-Pors (Myrica gale) 

 i rigelig Mængde. Krattets Buske var pletvis forsynede med Guirlander af 

 Humle (Humulus lupulus), og blandt Urterne kan nævnes talrige Peuce- 

 danum palustre. I en større Grøft saas Potamogeton pusillus og P. al- 

 pinus, samt Sparganium ramosum, var. microcarpum. 



Tæt nedenfor Kværkeby Station ligger en Tørvegrav nær Mosens Rand ; 

 her var en rig Vegetation af Stum latifolium, Typha latifolia, Bidens 



