- 271 — 



af de vestindiske Storme og føres af Golfstrømmen ud i Oceanets Midte, 

 hvor de til en kortere Tid holder sig drivende for derpaa at dø og synke 

 til Bunds; andre har erklæret, at Sargassum har Evne til at formere sig 

 vegetativt, og at de drivende Planter tilhører særlige, pelagiske Former. 



Taleren hældede til denne sidste Anskuelse og støttede sin Mening 

 paa følgende: Selv om Krümmels og Antzes Sargassum-Frekvenser 

 udelukkende støtter sig paa Sømænds tilfældige Iagttagelser og maaske 

 derved lider af visse Mangler, maa de dog øjensynlig have Værdi, thi de 

 stemmer ret godt overens med det Resultat angaaende Sargassums Hoved- 

 udbredelse, som Taleren var naaet til gennem egne Studier. Krümmels 

 og Antzes Aarstids-Frekvenser, hvoraf Totalfrekvenserne er udfundne, 

 maa da ogsaa antages at være nogenlunde i Overensstemmelse med Vir- 

 keligheden. Man skulde da, forsaavidt det antoges, at Sargassum-Plan- 

 terne hver Eftersommer løsreves fra Bahama-Øernes Klipper, vente paa 

 denne Aarstid at finde et Maksimum af Hyppighed i Golfstrømmens syd- 

 ligste Del, og endvidere skulde man vente, at dette Maksimum efterhaan- 

 den i en nordlig Bue flyttedes længere Øst paa, saaledes at Havet ved 

 Azorerne maaske fik sin største Sargassum-Frekvens et halvt Aar senere. 

 Imidlertid viser det sig, at Frekvensen i Golfstrømmen er langt fra at 

 være stor i Eftersommeren, og at der overhovedet ikke er nogen saadan 

 bølgeagtig, østgaaende Forskydeise i Sargassum-Hyppigheden, som kunde 

 antyde en aarlig tilbagevendende Stordrift af løsrevne Planter, stammende 

 fra Bahama-Omraadet. Tværtimod viser det sig, at hvad enten man 

 undersøger Sargassums Aarstids-Frekvenser i den østlige eller den vestlige 

 Del af Sargassohavet, kommer man til det Resultat, at der i Efter- 

 aaret pludselig optræder en stor Mængde drivende Sargassum. Resten af 

 Aaret er Mængden i Aftagende, saaledes at Sommeren er den Aarstid, 

 der er fattigst; derefter kommer atter Efteraaret med pludselig forøget 

 Mængde o. s. v. Talmæssigt forholder Mængden af Sargassum i Havet 

 sig, henholdsvis i Efteraar, Vinter, Foraar og Sommer, omtrent som 

 19 : n i k : 16 : 15. Taleren maatte antage, at hvis Krümmels og 

 Antzes Sargassum-Frekvenser havde nogen Værdi, hvad man efter det 

 foreliggende maatte tro, var der ikke Tvivl om, at den pludselige For- 

 øgelse af Sargassum-Mængden overalt i Sargassohavet maatte henføres til 

 en for denne Alge given aarlig Vækstperiode. 



Som Resumé udtalte Taleren, 1) at Sasgassohavet væsentlig rummer 

 to Sargassum-Arter, hvoraf S. vulgare er bevokset med Aglaophenia late- 

 carinata, S. bacciferum ikke ; lejlighedsvis findes andre, sjældnere Arter ; 

 2) at Sargassohavets Beliggenhed ikke er ganske som hidtil antaget; og 

 endelig 3) at Sargassum sikkert holder sig længe flydende og formerer 

 sig rent vegetativt, idet den rimeligvis har en aarlig Vækstperiode først 

 paa Efteraaret; en Rekruttering fra Land sker maaske nok, men den er 

 af underordnet Betydning. 



Til Foredraget knyttedes Bemærkninger af Dr. Rosenvinge, Prof. 

 Warming og Dr. Ostenfeld. 



