— 333 — 



Cardamine pratensis. Centaurea jacea. Cerastium cæspitosum. Chry- 

 santhemum Leucanthemum (pletvis i store Mængder). Cirsium pa- 

 lustre. Eqiiisetum arvense, palustre. Euphrasia tenuis. Galium 

 uliginosum. Geum rivale. Polygala vulgare. Lemna polyrrhiza (Tør- 

 veskærs Huller). Hypochæris radicata. Hypericum perforatum. 

 Knautia arvensis. Lathyrus pratensis. Linum catharticum. Leon- 

 todon auctumnalis , hispidus. Lotus corniculatus , uliginosus. Lychnis 

 flos cuculi (ogsaa med fyldte Blomster). Lysimachia nummularia, vul- 

 garis. Medicago lupulina. Myosotis palustris. Oenanthe fistulosa. 

 Orchis maculatus, latifolius, masculus. Plantago lanceolata. Polygala 

 vulgare. Potentilla erecta. Ranunculus acer, flammula, repens. 

 Rumex acetosa. Spiræa Ulmaria. Succisa pratensis (pletvis i stor 

 Mængde). Saxifraga granulata. Trifolium hybridum, medium, mi- 

 nus, pratense, procumbens, repens. Taraxacum vulgare. Stellaria gra- 

 minea. Veronica chamædrys. Vicia cracca, hirsuta. Viola epipsila. 

 Her fandtes ingen Trollius. Tidligere Undersøgere har desuden 

 optegnet: Carex cæspitosa. Cineraria palustris. Gnaphalium nudum. 

 Polygonum strictum var. elatum. Rumex acutus, palustris, foruden 

 nogle Rosa- og Rubus-Avter. De hører dog næppe alle til den egent- 

 lige Engflora. Paa et lavt Dige gennem Engen betegnedes et højere 

 og mere tørt Niveau bl. a. af Dianthus deltoides, Rromus commutatus, 

 Trifolium striatum, Chrysanthemum Leucanthemum var. hirsutum. 

 Ved Stengærderne voksede en Del Vedplanter (Tjørn, Rødæl, Skov- 

 abild, Roser, Ask). 



,, Tidligt paa Foraaret vilde man her have fundet et blødt Tæppe 

 af Mos, for en Del skjult af forrige Aars visne Planterester, hvori- 

 blandt sikkert en Del Løv fra en tilgrænsende Lund. Paa alle høj- 

 ere liggende Dele af Engen var det Hylocomium squarrosum, paa 

 de lavere Acrocladium cuspidatum eller begge. Nu var alt Mos 

 skjult af den tætte og høje Blomsterplante-Vegetation" (G. J.). 



Ned mod Dueodden begynder en Fyrreskov paa Sandbund og 

 med meget fattig Bundvegetation. 



Strandmarken kaldes det henimod 6 km lange Flyvesands- 

 bælte, som strækker sig fra Bornholms sydøstlige Hjørne, Dueodden, 

 mod Vest hen til Øleaas Lidløb. Det er et overordentlig interes- 

 sant Klitterræn, som vi gennemvandrede, og som i flere Henseen- 

 der afviger fra Jyllands Klitarealer, derimod meget mere ligner de 

 sydsvenske ved Sandhammeren, hvad jeg nærmere har omtalt i 

 „Dansk Plantevækst", II, Kap. 23; her findes tillige fire Fotogra- 



