— 8 — 



Fra Mosens vestlige Del udgaar i nordvestlig Retning en lille 

 »Vig« (se Kortet, Fig. 2), som har en ret ejendommelig Vegetation. 

 Calluna er nemlig her, som de fleste Steder i Mosen, dominerende, 

 men midt i Vigen findes et c. 16 m langt og 8 m bredt Parti (paa 

 Kortet (Fig. 2) betegnet med 2), hvor den mangler. Paa dette 

 Sted har sandsynligvis den oprindelige Søs aabne Vandspejl længst 

 holdt sig. Den Plante, der fysiognomisk præger dette Parti (Ta- 

 bel 2, Nr. 2), er Sphagnum medium, som danner flade stærkt røde 

 Puder. Imellem disse Puder forekommer enkelte andre, dannede 

 af Sphagnum papillosum af en brungrøn Farve. Af Blomster- 

 planter spiller Rhynchospora alba og Eriophorum polystachyum den 

 største Rolle; af Oxycoccus findes en Del. Denne Formation gaar 

 ret brat over i den lyngklædte Mose, der indtager hele Resten af 

 Vigen (paa Kortet (Fig. 2) betegnet med 3), og som ligner den 

 Calluna-Formation, der indtager den øvrige Del af Vandmosen, 

 men adskiller sig ved den Ejendommelighed, at Eriophorum vagi- 

 natum mangler (Tabel 2, Nr. 3). 



Den nordligste Del af Vandmosen (paa Kortet (Fig. 2) betegnet 

 med 1) er en Carex lasiocarpa-Formation (Tabel 2, Nr. 1). 

 Af Blomsterplanter spiller her Carex lasiocarpa, Eriophorum poly- 

 stachyum og Oxycoccus den største Rolle, medens Calluna fore- 

 kommer pletvis. Desuden findes spredt over hele Omraadet c. 15 

 smaa Graner. Denne Carex lasiocarpa-Formation gaar i Randen 

 af Mosen over i en Molinia-Eng, hvor Sphagnum næsten mangler, 

 og hvor der foruden Molinia findes Agrostis alba, Carex Goode- 

 noughii, Dryopteris thelypteris, Juncus effusus, Carex rostrata, Carex 

 canescens og Calamagrostis lanceolata. Paa Overgangen til dette 

 Parti findes en Del ret store Mospuder, dannede af Polytrichum 

 commune. 



I den øvrige endnu ikke omtalte Del af Vandmosen kan der 

 kun skelnes mellem to Formationer, nemlig en Calluna-Erio- 

 phorum vaginatum-Formation, som indtager det største 

 Areal af Mosen, og en Eriophorum vaginatum-Formation, 

 der findes lidt syd for den ovenfor nævnte Vej over Mosen. Her 

 ses Lyngen allerede paa lang Afstand at være betydelig sparsom- 

 mere til Stede end i den øvrige Mose (Tabel 2, Nr. 4). Eriopho- 

 rum vaginatum-Tueme er ikke ret store, staar ikke særlig tæt og 

 blomstrer kun sparsomt. Sphagnum fuscum, der er den mest frem- 

 trædende Sphagnum- Art, danner meget store, stærkt brune Puder 

 indblandede med Mylia anomala og gennemvoksede af Calluna og 

 Empetrum. I Calluna-Eriophorum vaginatum-Formatio- 

 nen (Tabel 2, Nr. 5) danner Lyngen Hovedmassen af den fanero- 



