— 11 — 



Eksemplar var saaledes 120 cm højt. Sphagnum er til Stede i ringe 

 Mængde; bedst trives Sphagnum recurvum, der til en vis Grad kan 

 taale Skygge. Et andet lignende Parti fra Birkeskoven nord for 

 Øen er vist i Tabel 2, Nr. 9. Her strækker Skoven sig i et ret 

 bredt Bælte langs hele Mosens østlige Side. Dette Parti er dannet 

 af mindre, men tæt staaende Birke, hvorved det faar Karakter af 

 Krat. Bunden er ret tør, og ogsaa her er Vaccinium uliginosum 

 den dominerende Plante. Desuden forekommer Vaccinium vitis 

 idaea, V. myrtillus og Tuer af Eriophorum vaginatum. De sidste 

 findes spredt, og mange af dem er paa Grund af den stærke Skygge 

 i hensygnende Tilstand. Da Sphagnum de fleste Steder mangler 

 øg saaledes ikke her som paa den aabne Mose udfylder Mellem- 

 rummene mellem Tuerne, er disse temmelig høje og fremtrædende. 

 Hvor Birkene staar meget tæt, er Tørvebunden mellem Tuerne 

 ganske vegetationslos, kun dækket af visne Birkeblade. Spredt 

 forekommer i dette Parti Sphagnum cymbifolium, dannende smukke, 

 lysegrønne, hvælvede Puder. Hvor Bunden bliver mere tør, van- 

 drer Molinia coerulea ind. Denne Formation, der er vist i Tabel 2, 

 Nr. 10, findes lige Syd for »Øen«, grænsende op til den øst for denne 

 liggende Molinia-Eng. Birkene er her mest store, spredt staaende 

 Betula pubescens; Betula verrucosa forekommer i meget ringe Antal. 

 Trientalis europæa og Deschampsia flexuosa, begge blomstrende, 

 findes i Bunden mellem Molinia-Tueme. 



Lille Grib Sø. 1 Grib Skov mellem Vandrnosen og Bønder- 

 nes Mose ligger den idylliske Lille Grib Sø, dybt gemt mellem 

 Graner (se Kortet, Fig. 2). Denne Sø giver et meget smukt 

 Eksempel paa Søers Tilgroning, idet den paa alle Sider er omgivet 

 af et Tilvækstbælte, (Tavle 1, Fig. 1), som naar sin største Bredde 

 i Syd og Nord. Søen, hvis Vand er stillestaaende og stærkt brunt- 

 farvet af Humusstoffer, er meget dyb; hverken Tilløb eller Afløb 

 findes. Tilgroningen er sikkert her foregaaet uforstyrret gennem 

 Aartusinder. Selve den aabne Sø er overordentlig vegetations- 

 fattig; nær Bredderne ses hist og her lidt Potamogeton natans, 

 spredt staaende Scirpus lacuster, Nuphar luteum (Tavle 1, Fig. 2) 

 og et enkelt Sted ude i Vandet Menyanthes. Denne Bevoksning 

 er dog ikke rodfæstet i Bunden, men svømmer paa Vandet, idet 

 olen med sine stærkt forlængede Rødder er forankret i Tørvebrinkens 

 Side. Hele Vejen rundt om Søen, grænsende umiddelbart op til 

 denne, findes et smalt højst 3 / 4 m bredt Tilvækstbælte, der er 

 saa fugtigt, at man, naar man færdes der, synker i til Knæene; 

 de fleste Steder hænger det næsten ud over Vandet. Dette Bælte 



