— 14 — 



sandsynligvis ældre end Grøfterne. Mosen har næppe nogensinde 

 været anvendt til Tørveskæring. 



I den midterste aabne Del af Mosen kan der skelnes mellem 

 to Formationer, af hvilke den sydligste er den fugtigste. I 

 denne (Tabel 4, Nr. 1) er Eriophorum vaginatum og Sphagnum- 

 Arterne talrig til Stede, medens Lyngen, der kun findes paa Erio- 



Fig. 3. Mosen i Horserød Hegn forekommer hyppigt i dette Parti, 

 1:10,000 (Efter G. M. o 12). men spiller ikke nogen fysiogno- 



som mellem Tuerne og blomstrer ikke. Spredt over hele Partiet 

 findes talrige Birke. 



I Overgangspartiet til Birkeskoven, der findes hele 

 Vejen omkring den aabne Del af Mosen, er Vaccinium uliginosum 

 den fremherskende Plante (Tabel 4, Nr. 3). Ogsaa Vaccinium 

 vitis idaea forekommer i stor Mængde, medens Eriophorum-Tuemes 

 Tal er ringe. Det samme gælder Calluna, medens Empetrum ni- 

 grum endnu er ret hyppig. Store hvælvede Tuer, bevoksede med 



phorum vaginatum-Tuerne, er ret 

 spredt og lav. Eriophorum blom- 

 strer, og i Mellemrummene mel- 

 lem dens Tuer fylder Sphagnum 

 angustifolium ud. Empetrum ni- 

 grum forekommer hist og her i 

 stor Mængde; paa enkelte døde 

 Eriophorum-Tuer er den fuld- 

 stændig eneherskende. Pletvis 

 findes desuden Cladonia rangi- 

 ferina. Denne Formation gaar 

 mod Nord over i et mere tørt 



G ?zr r e So 



Parti (Tabel 4, Nr. 2), hvor Erio- 

 phorum-Tueme og Sphagnum er 

 lidet fremtrædende, medens Lyn- 

 gen danner en høj og sluttet 

 Bestand. Mosen er her stærkt 

 tuet ; Tuerne er dels levende, dels 

 døde Eriophorum-Tuer, de sidste 

 overvoksede af Chamæfyterne, af 

 hvilke enten Calluna eller Em- 

 petrum er eneherskende. Enkelte 

 Steder har Vaccinium uliginosum 

 og V. vitis idaea indfundet sig 

 paa Tuerne. Andromeda polifolia 



misk Rolle ; den findes saavel paa 



