— 33 — 



Bliver Bunden endnu mere tør, vandrer Calluna ind, og vi 

 faar en Calluna-Empetrum-Carex lasiocarpa-Formation 

 (Tabel 9, Nr. 4), hvor Calluna forekommer paa Aulacomnium- 

 Puderne. Denne Formation kan dels udvikle sig til egentlig Sphag- 

 nummose, idet Eriophorum vaginatum indfinder sig (Tabel 9, Nr. 5), 

 dels til Betula-Alnus-Skov (Tabel 9, Nr. 6), der, som det ses 

 af nedenstaaende Skema, kan udvikle sig af flere af Overgangs- 

 mosens Formationer og derfor være mere eller mindre fugtig. 

 Det er ret tæt kratagtig Sumpskov, som ikke opnaar nogen større 

 Højde. Den findes i stor Udstrækning i Mosens østlige Del i Nær- 

 heden af Lyngby Sø 1 ). 



Efterstaaende Skema gengiver Udviklingsgangen af de for- 

 skellige Formationer i Lyngby Mose: 



Scheuchzeria— Carex limosa-Formation Rørsump 



I i 

 Oxycoccus —Carex limosa- Carex lasiocarpa - Sphagnum 



Formation contortum-Formation 



i i 

 Eliophorum vaginatum— Oxycoccus- Carex lasiocarpa - Carex chordorrhiza— 



Formation Sphagnum teres-Formation 



i i 

 Eriophorum vaginatum— Empetrum— Carex lasiocarpa- Empetrum — 



Carex rostrata-Formation Oxycoccus-Formation 



i i 

 Eriophorum vaginatum— Empetrum- Carex lasiocarpa- 



Formation Calluna-Formation 



i i 

 Eriophorum vaginatum— Calluna- Carex lasiocarpa— Calluna- 

 Formation < Eriophorum vaginatum-Form. 



i 



Betula Vaccinium uliginosum- Betula-Alnus- 

 Formation Formation 



Som ovenfor nævnt maa Sphagnummosen antages at være 

 opstaaet ovenpaa Kærmose. Sphagnummosen har antagelig ud- 

 viklet sig af Rørsump, idet Overgangsmosens forskellige Stadier 

 er gennemløbet. Sphagnummosens fugtigere Formationer er da 

 opstaaet senere enten ved Destruktion eller af større eller mindre 

 Luner, der har været helt indesluttede af Sphagnummose. 



Sortemose. Ved den vestlige Side af Farum Sø ligger Sorte- 

 mose, et meget stort Moseareal (Fig. 9), hvoraf største Delen kan 

 betegnes som Kær en g, medens en mindre (den sydlige) Del er 

 Sphagnummose, som tydelig ses at være opstaaet ovenpaa 

 Kærengen, i hvilken den til alle Sider gaar ganske jævnt over. 

 Dette Sphagnummoseparti kendes allerede paa Afstand ved, 



*) Denne Formation er en lignende som den, G. Raunkiær har omtalt i 

 sin Afhandling »Formationsundersøgelse og Formationssta- 

 tistik« (Bot. Tidsskr. Bd. 30) og gengivet i Tabel 28, Kolonne 4. 

 Kolonne 5 derimod er Birkeskov paa Sphagnummose. 



Botanisk Tidsskrift. 34. Bind. 2 



