— 41 — 



Tidsskr. 31. Bd. Kbh. 1912) udtaler A. Mentz pag. 428: »I Dan- 

 mark træffes paa den urørte Sphagnummoses Bund ingen Skov- 

 samfund«. Han betragter den skovklædte Sphagnummose som 

 en sekundær Dannelse, fremkaldt ved Menneskets Indgriben (Af- 

 vanding o. 1.). Ogsaa den lyngklædte Sphagnummose opstaar 

 ifølge Mentz (pag. 446) først »efter kraftige, menneskelige Ind- 

 greb«. Denne Opfattelse kan dog ikke gælde for de nordsjæl- 

 landske Moser. Blandt disse træffes saavel lyngklædte som birke- 

 bevoksede Sphagnummoser, der aldeles ikke er paavirkedc af 

 menneskelig Indgriben. 



Vender vi os nu til de Moser, der oprindelig har været Kær- 

 mose, men senere har udviklet sig til Sphagnummose, viser det sig, at 

 de alle findes udenfor det overvej ende sandede Omraade. Af de i denne 

 Afhandling omtalte Moser hører hertil LyngbyMose, Sortemose 

 ved Farum Sø, de to smaa Side 37 omtalte Moser i Nørre- 

 skov pg sandsynligvis ogsaa Mosen i Lystrup Skov. Kær- 

 moserne kan som bekendt paa forskellige Stadier af deres Udvik- 

 ling overgaa til Sphagnummose. Naar Sphagnum- Art erne begyn- 

 der at indfinde sig, ændrer Tørvebunden Karakter, Sphagnum 

 neutraliserer den tilstedeværende Kalk, og den nydannede Tørv 

 faar en svagt sur Reaktion. Kærmoseplanterne kan derfor ikke 

 mere trives, og Højmosesamfundene vandrer ind. De Sphagnum- 

 Arter, der først indfinder sig i Kærmosen, er dem, som bedst taaler 

 alkalisk Reaktion, i hvilken Henseende der er stor Forskel paa de 

 forskellige Arter, hvad H. Paul 1 ) har vist. De kalktaalende 

 Sphagnum- Arter, som findes i de undersøgte Moser, er S. contortum, 

 S. teres, S. squarrosum og S. subsecundum. Disse Arter, der maa 

 betegnes som karakteristiske for Overgangsstadier mellem Kær- 

 mose og Sphagnummose, formaar at vokse sammen med udprægede 

 Kærmoseplanter. Sphagnum contortum vokser saaledes i Lyngby 

 Mose Side om Side med Caltha palustris, Cardamine pratensis, 

 Ranunculus lingua og Paludella squarrosa. Ingen af de nævnte fire 

 Sphagnum- Arter træffes derimod i de allerede omtalte egentlige 

 Sphagnummoser og er ligeledes forsvundne, naar Kærmosens Om- 

 dannelse til Sphagnummose er fuldendt 2 ). De kalktaalende Sphag- 



1 ) Die Kalkfeindlichkeit der Sphagna und ihre Ursache, nebst einem An- 

 hang über die Aufnahmefähigkeit der Torfmoose für Wasser (Mitt. der 

 Kgl. Bayer. Moorkulturanstalt. Heft 2. 1908). 



2 ) A. Mentz gør ogsaa i »Studier over danske Mosers recente 

 Vegetation«, (Bot. Tidsskr. 31. Bd. Kbh. 1912, pag. 358), opmærksom 

 paa, at den gamle Doktrin om Sphagn um- Arternes Kalkfjendtlighed 

 ikke gælder alle Arterne, saaledes ikke Arterne Sphagnum teres, S. con- 



