— 69 — 



Paa Grundlag af denne Iagttagelse havde Foredragsh. efter en Række For- 

 søg udformet følgende Fremgangsmaade. Til Forsøgene er anvendt for- 

 skellige Varieteter af Tropæolum med rent grønne Blade. For at faa 

 gode Præparater maa man exponere i kraftigt og varmt Sommersolskin 

 2 — 3 Timer eller mere. Efter Expositionen kaster man som sædvanlig 

 Bladene i kogende Vand og udtrækker med kogende Alkohol, hvorefter 

 man vander ud gentagne Gange for saa vidt muligt at fjerne Alkoholen, 

 der ødelægger Reaktionens Skønhed. Derefter reagerer "man med Grams 

 Opl. fortyndet i Forholdet 1 — 5 eller 1 — 10. Naar J-Str. i Bladene har 

 naaet sit Maximum, tager man dem op, skyller af med dest. Vand og 

 lægger dem med Bladoverfladen nedefter paa en Glasplade, hvorpaa man 

 ved gentagne Gange at dække med Filtrerpapir og stryge over dette, fjerner 

 saa megen Vædske, at Bladet ligger udglattet og svagt fugtigt klæbet til 

 Glaspladen. Man lægger nu tørt Filtrerpapir over, vender det hele og hen- 

 lægger Præparatet til Tørring ved Stuetemperatur i 3 — 5 Timer. Derefter 

 erstatter man Papirunderlaget med Glas, som man klæber sammen i 

 Hjørnerne med det først anvendte Glas. Nu er Præparatet færdigt til Op- 

 bevaring, der foregaar paa et køligt Sted under Udelukkelse af Lyset. 



Ved de her omtalte Fremgangsmaader holder J-Str. sig i alt væsentlig 

 uforandret. Det ældste af Præparaterne er som nævnt godt 1 ?J U Aar 

 gammelt, de andre ca. 5 og 6 Maaneder. Det eneste uheldige, der kan 

 ske ved den forelagte Teknik, er, at man faar en for stærk Indtørring, 

 hvorved den sorte eller blaalige Farve paa de lysexponerede Steder slaar 

 over i brunt. Saadanne Præparater kan man, om man ønsker det, frem- 

 stille ved at erstatte den ene Glasplade med Papir, der, ved en fremad- 

 skridende indtørrende Virkning, frembringer Omslaget til brunt i Løbet af 

 en Maaned eller saa. Præparaterne egner sig udmærket til at demonstrere, 

 at J-Str. kræver Tilstedeværelsen af Vand, idet de atter bliver blaa ved 

 Befugtning. Herved bekræfter de Rigtigheden af en Bemærkning af Mylius, 

 der siger, at Jodstivelse ved Indtørring forvandles til et brunt Pulver, der 

 atter bliver blaat ved Vand. For at forklare, hvorfor J-Str., der her er 

 stabil, under sædvanlige Forhold er labil, idet Farven svinder ved Kogning, 

 Tilsætning af Alkalier o. s. v., har man opstillet forskellige Hypoteser, efter 

 hvilke den blaa Jodkartoffelstivelse enten skulde være en ægte kemisk For- 

 bindelse, der spaltes ved Opvarmning (Mylius), eller, hvad der nu er den 

 almindelige Opfattelse, at Jodstivelse er en Opløsning af Jod i Stivelse, hvis 

 Korn herved farves paa Overfladen. Efter Harrison virker Stivelsen saa kun 

 ved almindelig Temperatur som et Beskyttelseskolloid overfor Joden. Ved 

 Ophedning forandres Stivelsekornenes Overfladeforhold, hvorved Beskyttelsen 

 bortfalder. Denne Opfattelse forudsætter, at Jodstivelsen ikke afbleges ved 

 Stuetemperatur, hvad man let kan vise, at den gør, dels med stivelse- 

 imprægneret Filtrerpapir, dels med tynd Stivelseklister samt en fortyndet 

 Grams Opløsning. Den i Begyndelsen kraftig blaa Reaktionsfarve bleges 

 hurtigt, hvad der næppe alene beror paa en Fordampning af Joden, men 

 ogsaa paa den kendte Omsætning af denne til en ufarvet Jodforbindelse 

 (Jodbrinte eller, ved Tilstedeværelsen af Alkalier, Jodalkali). Naar det 

 drejer sig om Blade, afhænger J-Str's Stabilitet og Labilitet vistnok 

 af det tilstedeværende Vand. Findes dette i Overskud, bleges den blaa 

 Farve. Ved smaa Vandmængder, som let bliver tilbage i Bladene, holder 

 Reaktionen sig uforandret som i de fremlagte Præparater. Ved fuldstændig 

 Udtørring slaar den blaa Farve over i brunt, idet Jod og Stivelse skilles. 



