— 100 — 



En anden Eng ved Nørre Strand havde følgende Sammen- 

 sætning: I. Scirpus maritimus og lidt Arundo Phragmites. II. 

 C ar ex paniculata, C. hirta, C. vulpina, C. distans, C. stricta, Festuca 

 arundinacea, Alopecurus pratensis, J uncus Ger ar di, Senecio aqua- 

 tica, Stellaria uliginosa, Barbarea stricta, Plantago maritima og paa 

 Tangbræmmen Stellaria crassifolia. 



En tredie Eng (Dyndeng) ved Nørre Strands Sydbred havde: 

 (yderst) I. Arundo Phragmites. II. En meget tæt og mørkegrøn, 

 vaad Bund af Festuca duriuscula med spredt voksende Arundo 

 Phragmites. Heri stod: Polygonum amphibium, Taraxacum hamatum, 

 Caltha palustris, Triglochin maritimum og Carex vulpina. Den sidste 

 undertiden fremherskende. III. Carex acutiformis og IV. en 

 aaben Linie af Carex paniculata-Tuer. Derefter kom Vældeng. 



Paa Nørre Strands Nordbred har jeg endvidere noteret: 

 1. Arundo Phragmites. II. Scirpus Tabernaemontani. III. Heleocharis 

 palustris med Hippuris og Triglochin maritimum. Derefter Væld- 

 eng. Det tredie Bælte kunde ogsaa her pletvis bestaa af Carex 

 acutiformis. 



Hvor Rørsumpen er mægtig ved Bæk- og Grøfteudløb, hvad 

 navnlig finder Sted paa Flaskens Sydbred og under Sondrup Ban- 

 ker, optræder Thalictrum flavum i stor Mængde; endvidere Archan- 

 gelica sativa paa Flasken, Kysing Nor og Nørre Strand. 



VIII. Strandbrinker. Som hørende til Stranden mener jeg 

 at maatte omtale endnu en Lokalitet, nemlig Strandbrinken. 

 Selv om den ikke direkte paavirkes af Fjordens Vand, har den 

 dog en Del af Fælledens og Engens Planter og desuden nogle faa 

 karakteristiske, som jeg kun har fundet i umiddelbar Nærhed af 

 Stranden, i hvert Tilfælde i denne Egn, og for hvis Tilstede- 

 værelse jeg mener Lokalitetens Beliggenhed ved Havet spiller en 

 væsentlig Rolle. Jeg tænker paa Planter som Silene nutans, Dian- 

 thus armeria, Calamagrostis epigejos og Hypericum montanum. 



Disse ofte høje og stejle Brinker eller Skrænter er hyppige 

 saavel ved Fjordene som paa Østfronten mod Kattegat. De skilles 

 gerne fra Vandet ved en smal Forstrand, sjældnere, som ved Juels- 

 minde, ved en stor Strækning hævet Havbund. De kan være 

 dækkede af Grønsvær med den ejendommelige smaaterrassede 

 Form, som parallelt løbende Faarestier danner; men lige saa ofte 

 er de uden sammenhængende Græsdække, og det gule Ler eller 

 Grus skinner da frem paa store Strækninger. Vender de mod Syd, 

 udsættes de for stærk Udtørring af Sol og Vind, hvilket igen ind- 

 virker paa Planternes Habitus (haarede Former optræder). Ofte 

 ødelægges de af Væld eller udsivende Vand, der løsner store plante- 



