— 104 — 



er kun ringe. De største Partier her er Vejle Nørreskov, Tirs- 

 bæk- og Rosenvoldskovene samt Barritskoven. Horsens Fjor- 

 den kan ikke opvise større Strækninger, og Breddernes Udseende har 

 mest Karakter af agerfeltet Bakkeland. Boller Skovene paa 

 Sydsiden og Stensballe- og Gyllingnæsskovene paa Nordsiden 

 er de mest fremtrædende. Kattegatkysten har Skovstrækninger 

 mellem de to Fjorde, saaledes ved Juelsminde, Palsgaard og 

 Snaptun, men Nord for Horsens Fjordens Udløb er kun Skov 

 ved Gersdorfslund og Hou. 



Paa Nordgrænsen af Distriktet løber en stærkt bugtet Dal om- 

 trent fra Herschendsgave mod Øst til Kysing Nor og Kattegattet. 

 Den er saa godt som skovklædt i hele sin Længde, c. 2 Mil. Syd 

 for denne Dal kommer der ret store Skovpartier omkring Odder 

 og Rathlousdal og noget sydligere igen Aakærskovene. Ved 

 Statsbanelinien til Skanderborg ligger Hovedgaard- og Grum- 

 strup-Skovene og lidt østligere den lille Tornbjerg Skov. 



Ved Mos Sø finder vi den højt liggende Yding Skov paa 

 Nordsiden af Ejer Bavnehøjs Bakkedrag. Paa den jævnt skraa- 

 nende Flade mod Horsens kommer Elling og Hansted Sko- 

 vene. 



Omkring Afslutningen af den lange Dal, som strækker sig fra 

 Nørre Strand ind i Landet næsten til Gudenaadalen, ligger ret 

 store Skovstrækninger ved Nim, Urup og Østbirk. Sydligere 

 og længere ude mod Gudenaadalen ligger Skovene ved Honum 

 og Rask. 



Paa Bjerrelidebakkernes Skraaninger, der ligger noget Syd for 

 Horsens Fjorden, kommer Skovene ved Bjerre og Møgelkær, 

 og endelig er der langs med Grejsaadalen de bekendte Greis- 

 skove, der er sammenhængende med Vejle Nørreskov. 



Medens de fleste af disse større Skovpartier er i Herregaards- 

 eje og drives forstmæssigt og hensynsfuldt, ligger der spredt i Di- 

 striktet et Utal af Smaaskove, som er i Bondeeje og forhugges 

 en Del. Andre Steder, saaledes navnlig i Bjerre og Hads Herre- 

 derne, er i sidste Aarhundredes Midte plantet en Del Smaaskove, 

 der som oftest kendetegner sig ved Navnet »Skovhaver« og har 

 et fra Gammelskoven stærkt afvigende Udseende, hvad jeg senere 

 skal berøre. 



Med Undtagelse af disse Skovhaver er alle de ovennævnte 

 Skove udelukkende Bøgeskove, hvori Egen oftest kun optræder 

 enkeltvis, og sjældent danner karakteristisk Skov. Hvor denne er 

 plantet, som f. Eks. i Bygholm Skov, fældes den i en forholdsvis 

 ung Alder for Barkens Skyld og kommer næppe til at sætte 



