— 106 — 



men med Slaaen en betydelig Rolle i alle Strandskovene som 

 Læbælte for Bøgen. Pilearter og Tørstetræ er hyppige i Skov- 

 sumpene, foruden at Pil er plantet i de levende Hegn sammen med 

 Kornel, Æble og Fuglekirsebær. Hyld træffes som vild 

 mest paa Granrydninger sammen med Hindbær og Brombær. 

 Popler er overalt kun plantet som Vejtræer, og holdes i den sæd- 

 vanlige stynede Form, der er mest modstandsdygtig mod Vesten- 

 vinden, hvis mekaniske Virkninger overalt i Distriktet er tydelige, 

 men dog ikke generende for Plantevæksten. 



En i det ydre ejendommelig Form for flere af Distriktets Skove 

 er den, som jeg vil kalde »Dalskoven« i Modsætning til den, som 

 ligger paa Bakkerundinger eller fladt Land. Dalskoven ligger paa 

 Skraaningerne fra de store Bakkepartier, i de Dale eller Slugter, 

 som den smeltende Is furede sig som Afløb (Erosionsdalene). I 

 Dalens Bund løber en bugtet Bæk med hurtigt rindende Vand og 

 danner Smaaenge og Sumpe. Bjerrelidepartiet har typiske Dalskove 

 i Klokkedalen og Dybdalskoven. Ejer Bavnehøj partiet har 

 Ydingskoven og Lillerup, og Kleis har Kleisskovene. 



Disse for mange Vinde lune Skove har en særlig yppig Bund- 

 vegetation, der fra oven og ned efter repræsenterer Mor, Muld og 

 Dynd. Navnlig Sumpene om Bæklejerne karakteriserer disse Skove, 

 der for øvrigt ikke har nogen (under Bøgen) fra de andre Skove 

 afvigende Bundvegetation. Actaea spicata er maaske til Stede i 

 rigeligere Mængde, Equisetum silvaticum er særlig hyppig og gaar 

 langt op mod Morbunden, undertiden faciesdannende, og Scirpus 

 silvaticus sammen med Carex remota fylder alle vandsivende Grøfter. 



Morbund. Skovbunden er saa godt som udelukkende Bøge- 

 muld, og Moren optræder kun udpræget i Pletter paa Bakkeryggene, 

 hvor Sol og Vind har kunnet faa Magt og tørre ud. Derfor er Mor- 

 bundens Karakterplanter sjældent (eller aldrig) faciesdannende og 

 ofte i det hele ret sjældne i Distriktet. En Plante som Trientalis 

 europaea, der er saa almindelig i andre Egne, har jeg saaledes ikke 

 bemærket i Skovene umiddelbart omkring Horsens og Vejle. 

 Først mod Distriktets Ydergrænser, hvor Morpletterne bliver hyp- 

 pigere, f. Eks. i Nim og Ydingskovene, er den til Stede, men ikke 

 i iøjnefaldende Mængde. 



Smaa Morpletter eller moragtige Pletter er der i de fleste af 

 Skovene, ofte kun nogle Kvadratmeter store; de svarer i Reglen 

 ganske i Form til en Lysning i Bøgekronerne for oven. V actinium 

 myrtillus er oftest fremherskende paa Pletter med den mest udpræ- 

 gede Mor, som Majanthemum er det paa de mindre udprægede. 



