— 196 — 



synes denne mærkelige Misdannelse at være af konstitutionel Natur, altsaa 

 ikke foraarsaget af Snyltesvampe eller Snyltedyr. 



Oxholm Slot, der ligger paa det ældgamle Øklosters Grund, er om- 

 givet af en forfalden Have, hvor Ukruclet gror frodigt frem overalt. I 

 den følgende Liste er optegnet, hvad Meddeleren fandt paa et hastigt 

 Strejftog gennem denne »Have«, der aabenbart for Tiden er overladt til 

 sin Skæbne; man finder naturligvis blandt disse Planter adskillige Arter, 

 der er Kulturrelikter fra gamle og nyere Tiders Dyrkning — et halvt 

 Dusin er rigtige »Klosterplanter« fra den Tid, da Øklosters Nonner havde 

 deres Urtegaard paa dette Sted, sikkert i en skønnere Orden: Achillea 

 ptarmica, Aegopodium podagraria, Anthriscus silvester, Artemisia absin- 

 thium,, Betula pendula X pubescens, Berteroa incana, Chaerophyllum temu- 

 lum, Chelidonium majus, Cirsium arvense, Clematis vitalba, Crataegus 

 oxyacantha, Dactylis glomerata, Deschampsia caespitosa, Dryopteris filix 



Fig. 3. Juniperus-Krat paa Vestskrænten af Knudebjerg, Øland. 



Fot. 0. H. Ostenfeld. 



mas, Echium vulgare, Geranium pyrenaicum, Hedera helix, Hypericum 

 quadrangulum, Lamium album, Leonturus cardiaca, Malva silvestris, Me- 

 landrium album, Onothera biennis, Poa annua, Populus tremula, Saponaria 

 officinalis, Senecio jacobaea, Sisymbrium sophia, Spiraea salici folia, Stel- 

 laria graminea, Syringa vulgaris, Taxus baccata, Tilia cordata, Ulmus 

 glabra (Alleer med ringe Lysning og med en frodig Ukrudsvegetation 

 i Bunden), Ulmus campestris f. suberosa, Urtica dioeca, Verbascum nigrum, 

 V. thapsus og Veronica chamaedrys. 



Fra Oxholm sattes Kursen mod Knudebjerg, den sydligste Pynt 

 af Øens centrale Højland, men adskilt fra dette ved et lavere Strøg og 

 derfor meget iøjnefaldende. Bakken, der minder om et Taffelbjerg, idet 

 den danner et Plateau med stejle Affald, især mod 0., S. og V., hæver sig 

 17 m over Limfjordens Vandspejl, hvorfra den kun er skilt ved en smal 

 Engstrimmel. Affaldenes Hældningsvinkel kan naa op mod 40°, hvilket 

 skyldes, at Havets Erosion endnu i forholdsvis sen Tid har virket her 



