Om Bladstørrelsens Anvendelse i den 

 biologiske Plantegeografi. 



Af 



C. Raunkiær. 



(Meddelt i Mødet d. 12. April 1913.) 



Al Videnskab bestaar i Erkendelsen af Lighed og 

 Ulighed; Videnskabens Alfa og Omega er derfor Sammenlig- 

 ningen. Det gælder følgelig om at bringe Undersøgelsesmaterialet 

 i en sammenlignelig Stand, hvilket atter vil sige, at det gælder 

 om at naa til at maale og tælle Fænomenerne, at naa til 

 at kunne udtrykke dem i Tal; ikke saaledes at forstaa, at jeg 

 mener, at vi altid skal søge at udtrykke os i Talformler, — langt 

 fra; men hvor der skal foretages en videnskabelig Sammenlig- 

 ning, maa vi naa til at kunne udtrykke Fænomenerne i Tal 

 eller i saadanne bestemt definerede Begreber, der er lige 

 saa fast formede og umisforstaaelige som Tal. Dette er imidlertid 

 umaadelig vanskeligt indenfor vor Videnskab, indenfor de biolo- 

 giske Videnskaber, hvor alt er i Vorden, i stadig Forandring, 

 og hvor desuden Fænomenerne er saa kompliceret byggede, 

 sammensatte af saa mange forskellige Bestanddele, Forhold, Ka- 

 rakterer eller hvad man nu vil kalde det, og som vi ikke eller kun 

 ufuldkomment kan adskille i sine enkelte Dele, og hvor det derfor 

 ofte er ugørligt eller dog meget vanskeligt at komme til at tælle 

 og maale de enkelte Led og bestemme disses Betydning. 



En af de allervanskeligste Grene af Botaniken i denne Hen- 

 seende er Økologien — ikke saa mærkeligt iøvrigt, da den jo 

 egentlig omfatter alle Forhold, alle Vanskeligheder i Botaniken i 

 det Hele taget; enhver botanisk Diciplin kan faa Anven- 

 delse i Økologien, idet Økologien jo omfatter Planternes For- 

 hold til samtlige Kaar i Verden. 



Nu er det jo saaledes, som ofte og af mange gentagne 

 Gange er fremhævet, at det, der under de nuværende Forhold 



Botanisk Tidsskrift. 34. Bind. 15 



