— 226 



i Verden volder Planterne størst Fare og som derfor præger dem 

 dybest, er Vandspørgsmaalet , Planternes Forhold til Vandet; 

 og i de sidste 40 Aar, især i den sidste Fjerdedel af det 19de Aarhun- 

 drede, blev de herhen hørende Forhold meget ofte og mere eller 

 mindre indgaaende skildret i Almindelighed; man blev klar 

 over de forskellige Tilpasningsmaader i store Træk. Der 

 er forlængst gjort opmærksom paa en Række forskellige Forhold 

 i Planternes Bygning, der tjener til at beskytte Planten mod 

 for stærk Fordampning og som derved sætter Planten i Stand 

 til at eksistere selv paa Steder, hvis Kaar betinger en 

 stærk Fordampning eller hvor Betingelserne for Vandoptagelse 

 fra Jordbunden er ugunstige, hvad enten dette beror paa fysisk 

 eller fysiologisk Tørhed. 



Saadanne Bygningsforhold er f. Eks. 1) Voksdække, 2) tyk 

 Overhud, 3) subepidermalt Værnevæv, 4) Vandvæv, 

 5) H aarklædning, 6) Spalteaabningsdække, 7) Spalte- 

 aabningernes Nedsænkning, 8) Spalteaabningernes 

 Indeslutning i vindstille Rum, 9) Formindskelse af 

 den fordampende Overflade, o. s. v. 



Forholdenes indviklede Natur medfører imidlertid, at det er 

 meget vanskeligt at naa til en eksakt Anvendelse af disse Til- 

 pasninger ved den biologiske Karakteristik af de enkelte 

 Plantesamfund; Sagen er jo den, at af Plantearterne i et Sam- 

 fund, der lever under tørre Forhold, er nogle tilpassede til 

 Kaarene paa en Maade, andre paa en anden Maade, og vi 

 er jo endnu ganske ude af Stand til kvantitativt at be- 

 stemmeVærdien af de enkelte Tilpasninger eller de forskellige 

 Kombinationer af Tilpasninger. 



I Almindelighed nøjes man med at gøre opmærksom 

 paa de hyppigst forekommende Tilpasninger uden at 

 gaa nærmere ind paa en statistisk Undersøgelse af For- 

 holdet. En statistisk Undersøgelse i Forbindelse med 

 Forsøg paa at bestemme den enkelte Tilpasnings Grad 

 maa saa vidt muligt tilstræbes, hvis det skal lykkes at naa 

 til en eksakt sammenlignende Behandling af forskellige 

 Plantesamfund med Hensyn til disse Samfunds Xerofili. 



En foreløbig umiddelbar Betragtning af en Række 

 stedsegrønne Fanerofytsamfund, f. Eks. den udprægede tropiske 

 Regnskov, den mere tørre tropiske stedsegrønne Skov 

 (f. Eks. Vestindien) og Middelhavslandenes Maquis, viser, 

 at blandt de nævnte Tilpasninger er Formindskelsen af den 

 transpirerende Overflade, Formindskelse i Bladstør- 



