— 272 — 



har jag iakttagit stark skott variation, så att vissa skott mer 

 liknade den ena, vissa mer den andra av föräldrarna (således 

 nästan som hos den bekanta "ymphyb riden" Cytisus Adami). 



All denna spontana hybridbildning synes emellertid aldrig 

 åstadkomma former, som hålla sig generationer igenom; i intet 

 enda mig bekant fall bildar en hybrid Rosa något bestånd, de 

 förekomma endast i enstaka exemplar. Ingenstädes har heller 

 kunnat konstateras någon verklig artfusion, så att genom succes- 

 siv hybridisering gränsen oblitéreras mellan 2 arter, som i Salix- 

 släktet ofta är händelsen (i hela trakter kunna ju av vissa arter 

 rena former knappt stå att finna). Intet tyder på, att i den 

 spontana bildningen av bestående nya Rosa-former hybridisering 

 spelat någon som helst roll. 



Som av foregående framgår, är en Rosa-art füllt karakteri- 

 serad enbart genom angi vande av den specialtyp samt den grupp, 

 dit den hör (inclusive bestämningen gl., gif., vir. eller vir f., 

 om man anser dem artskiljande) ; som en orts läge är bestämd 

 genom latitud och longitud eller en schackpjes' ställning på brädet 

 genom t. ex. S. e 5. Denna så att säga rutformiga uppställning 

 av hela artschemat över Rosa-släktet — som kemiska elemen- 

 ternas i Mendelejeffs tabell — gör naturligtvis översikten lika 

 lätt, som den före urskiljandet av specialtyperna var svår. Jag 

 förutser, att den för den ej närmare initierade skall förefalla 

 artificiell och smaka konstruktion i högsta potens. I åtskilliga 

 växtgrupper, just apogama, som Rosæ m. el. m. äro, är en sådan 

 uppställning av systemet av gammalt känd och erkänd. Elias 

 Fries grundade i sådan form sitt berömda svampsystem, sårskilt 

 systemet av de otaliga arterna inom släktet Agaricus, där det 

 ännu står nästan orubbat. Han lyckades genomfora samma sy- 

 stematiska uppställning inom de bladlika lavarna och berättar 

 själv, att han på grund av en lucka i artschemat över Cladoniæ 

 förutsade, att i Nordamerika borde finnas en ännu oupptäckt 

 art, lik renlaven men med röda frukter; den upptäcktes verk- 

 ligen 12 år senare (om jag minns antalet år rätt; jfr. fy Ilandet 

 av luckorna i Mendelejeffs tabell). Inom vissa grupper av Hiera- 

 cium (sårdeles Archieracierna) visar sig ganska tydligt samma 

 rutformiga karaktär hos artschemat, fast ej så fullständigt 

 genomförbart som hos Rosæ. 



Det bör av det foregående vara klart, att svåra rosaformers 

 bestämning mycket underlättas, om man har en större kollektion 

 från lokalen; ândà mer, om hela traktens rosavegetation är något 



