— 290 — 



Hensigten med Frekvensbestemmelsen var navnlig den at faa 

 et Middel, ved hvis Hjælp man ved Omsætningen af de syste- 

 matiske Enheder (Arterne) til biologiske Enheder (Livsformerne, 

 etc.) paa eksakt Maade kunde tage Hensyn til Arternes forskel- 

 lige Valens i Formationen. 



Foruden den biologiske Karakterisering af Formationerne kan 

 der imidlertid ogsaa blive Tale om en fysiognomisk Karakteri- 

 sering. I visse Formationer er Frekvensgraden et tilnærmelsesvis 

 rigtigt Udtryk ogsaa for Artens fysiognomiske Betydning, dens 

 Masseforhold; men i de fleste Tilfælde er det ikke saaledes; hvis 

 man her vil have et Udtryk for Massen, maa man gaa andre 

 Veje. I 1913, i en Beretning om mine Undersøgelser paa Ska- 

 gens Odde 1 ), skelnede jeg derfor mellem Formationernes Kva- 

 litet og Kvantitet (1. c. p. 202—203); ved en Formations 

 Kvalitet forstod jeg Artssammensætningen og Arternes Kaar- 

 præg (herunder ogsaa Hyppighedsgraden); ved Formationens 

 Kvantitet forstod jeg Totalmassen (Vegetationens Tætheds- 

 grad) og Arternes indbyrdes Masseforhold ; hvor denne sidste ikke 

 nogenlunde faldt sammen med Frekvensforholdet, foreslog jeg, 

 hvor man ønskede et specielt Udtryk for Masseforholdet, at op- 

 naa dette ved Anvendelsen af ,,den kombinerede Valens- 

 og Skønsmetode, som bestaar deri, at man ved hver af de 

 Stikprøver, ved hvilke man bestemmer Arternes Valens, tillige 

 ved Skøn bestemmer Masseforholdet mellem de i Prøven fore- 

 kommende Arter efter en bestemt Skala (f. Eks. 1 — 5)", idet jeg 

 gik ud fra, at vel er det „vanskeligt at skønne korrekt om Masse- 

 forholdet indenfor en Formation, o: paa et større Areal, men 

 let at skønne tilstrækkelig korrekt indenfor et Areal paa 

 Vio c m". Den kombinerede Valens- og Skønsmetode har navnlig 

 Betydning, hvor det gælder om at paavise mindre Forandringer 

 i Arternes indbyrdes Masseforhold paa en bestemt Lokalitet 

 (Successionsstudier). 



Senere (1914) har den svenske Botaniker Lagerberg 2 ), som 

 det synes uden at kende mit Forslag om at anvende „en kom- 

 bineret Valens og Skønsmetode", praktiseret en tilsvarende Me- 

 tode paa den Maade, at han indenfor de enkelte Prøver har 

 skønnet over de enkelte Arters Masse udtrykt ved deres Areal- 

 dækningsgrad, bestemt ved de overjordiske Organers lodrette 



1 ) C. Raunkiær: Formationsstatistiske Undersøgelser paa Skagens Odde. 

 Bot. Tidsskr. 33. Bind. 



2 ) T. Lagerberg: Markflorans analys på objektiv grund. Skogsvårds- 

 foreningens Tidskrift. 1914. 



