Studier over Epifyt- Mossernes 

 Indvandringsfølge (Succession) paa Barken 

 af vore forskellige Træer, 



samt et Bidrag til disse Mossers Økologi. 



Af 



Carsten Olsen. 



Epifyt-Mosserne danner ikke nogen skarpt afgrænset Gruppe, 

 men slutter sig nær til de litofile Mossers Gruppe, med hvilken 

 de har mange Arter fælles; mange paa Træbark forekommende 

 Mosser vokser desuden ogsaa paa Jord, og der gives overhovedet 

 kun ganske faa Mosser, der udelukkende er knyttet til Substratet 

 Bark 1 ). 



Hver Træart har sin bestemte Mosflora, dog ikke saaledes at 

 forstaa, at et paa en given Træart voksende Mos ikke ogsaa kan 

 forekomme paa andre Træarter. Saadanne absolut substratbundne 

 Arter forekommer med en enkelt Undtagelse, Ptilidium pulcherri- 

 mum, der her i Landet vistnok udelukkende vokser paa Birkebark, 

 ikke hos os. 



Indenfor den enkelte Træart er Mosfloraen imidlertid ogsaa 

 forskellig; den varierer nemlig efter Træets Alder. Ganske unge 

 Træer er fuldstændig mosfrie; efterhaanden som Træet bliver ældre, 

 begynder bestemte Mosarter at vandre ind. Disse Arter forsvinder 

 paa ældre Træer og erstattes her af andre Arter, der danner den 

 blivende Vegetation. Der foregaar altsaa ligesom for Barklike- 

 nernes Vedkommende en Succession. 



I Skovene beklæder Mosserne altid den ene Side af en Træ- 

 stamme, medens den anden er mosfri, ofte bevokset med Likener. 

 De fleste Skovtræer hælder mere eller mindre, og det er den ved 



4 ) Ordet „Bark" anvendes her som overalt i det følgende i sin populære 

 Betydning. 



Botanisk Tidsskrift. 34. Bind. 21 



