— 356 - 



Efter at Middagsmaden var spist i Skelskør, tog Selskabet med Mo- 

 torbaad over til Gerdrup, hvis Park vi med Hr. Godsejer Quistgaards 

 Tilladelse besaa. Parken var for største Delen Skov, hvis Hovedtræer 

 var Elm (Ulmus glabra), Eg (Quercus robur) og Bøg (Fagus). Acer cam- 

 pestre og Euonymus var ogsaa almindelige, og Cornus sanguinea saas 

 nogle Steder. Hedera voksede mange Steder frodigt, flere tykke Stam- 

 mer laa som Tove opad Egestammer. Ogsaa Lonicera periclymenum saas. 

 Blandt Skovbundsplanter kan nævnes Melica uniflora, Moehringia tri- 

 nervia, Adoxa, Arum maculatum, Dactylis glomerata var. lobata, Pulmo- 

 naria officinalis, Listera ovata, Hepatica, C ar ex silvatica, Festum gigantea. 

 Aabne Strækninger dækkedes af et tæt Græsdække med mange Hera- 

 cleum- og Lactuca-Hosetter. I den smukke aabne Del af Parken var der 

 bl. a. en meget gammel og stor Taxus baccata. 



Turen tilbage til Baaden gik langs Stranden, hvis yderste Forpost 

 mod Skelskør Nor var Arundo Phragmites, med bredbladede saftige Atriplex 

 hastata imellem, og i den indre Del var Hørene næsten alle omslyngede af 

 Convolvulus sepium. Paa den fugtige Bund langs Stranden voksede bl. a. 

 Cirsium palustre, Sonchus paluster, Lysimachia vulgaris, Eupatorium, An- 

 gelica silvestris, Filipendula Ulmaria, Allium Scorodoprasum, Car ex panicea, 

 vulpina, muricata, Festuca arundinacea, pratensis og rubra, Inula salicina, 

 Holcus lanatus, Lychnis flos cuculi, Avena pubescens, Deschampsia caespi- 

 tosa, Veronica beccabunga, Triglochin maritimum, Glaux, Caltha, Aracium 

 paludosum, Myosurus minimus, — en karakteristisk Blanding af Strand- 

 planter og Sumpplanter. 



Tilbageturen til Byen gik over Skelskør Lystskov, hvor vi fra et 

 højt Punkt saa Solen dale over Storebælt og fjærne Skove. Lathyrus 

 niger var almindelig i en Del af Skoven. 



Søndag d. 18. gik Turen med Vogne til Basnæs, hvorfra Deltagerne 

 gik langs Stranden til den østlige Ende af Skoven. I Nærheden af Basnæs 

 var der Strandenge, kantede af Rørskove og blandt hvis Planter Festuca 

 rubra dominerede. løvrigt er der Grund til at nævne følgende Arter: 

 Carex distans og externa, Scirpus maritimus, Taber næ montani og rufus, Sa- 

 molus Valerandi, Odontites simplex, Tetragonolobus siliquosus, Artemisia 

 'maritima, Festuca, arundinacea. Paa andre Strandeng-Strækninger, der 

 laa østligere, saas bl. a. Carex leporina og disticha, Agrostis alba, J uncus 

 maritimus almindeligt, Vicia angustifolia, tetrasperma og Inirsuta, Tri- 

 folium procumbens, Salicornia, Suaeda, Ranunculus polyanthemus, iÅmo- 

 nium vulgare, Apium graveolens, Sagina procumbens og maritima, Ophio- 

 glossum og Cochlearia officinalis. Disse Strandenge har en sydlig Karak- 

 ter, da de indeholder forskellige Arter, som næsten aldrig forekommer 

 paa det nordlige Danmarks Strandegne, saaledes Samolus, Carex extensa, 

 Tetragonolobus, Ranunculus polyanthemus, J uncus maritimus, Apium. 



Bag Strandengene eller en smal Strand laa det bakkede skovklædte 

 Land, der med en krat- eller græsklædt Strand gik ned til Havet. Det 

 var et smukt og karakteristisk dansk Landskab, som mindede om Lund- 

 byes bekendte Tegning til »Men Dansken har hjemme, hvor Bøgene groe 

 paa Strand hos den fagre Kjærminde«; bugtede Kyster med Skove, ind- 

 skaarne af grønne Enge, med forblæste Krat, Ungskov og gamle Træer. 

 Ude i det blaa Hav saa man Sevedø's og Glæno's lave grønne Fed. 



Krattene paa Skrænten bestod af følgende Arter: Prunus spinosa 



