4 



133 



hvor Talen er om Lavernes Ernæringsforhold selv paa øde 

 Klipper, maa den i Luftens Støv indeholdte Næringsmængde, 

 som vistnok endnu Ingen har bestemt den aarlige Tilførsel 

 af, tages med i Beregning. Det er interessant, hvad M öll er 

 84 1887 S. 12 meddeler, at Renkulturen af Lavsvampene 

 netop derved bliver saa vanskelig, at Thallus og Apothe- 

 cierne ere bedækkede med bakterieholdigt Støv. Endog i 

 de høiere Bjergregioner maa der dannes Støv, om ikke af 

 Andet, saa af de henvisnede Laver*). Før denne mulige 

 Næringskilde bliver udelukket eller paavist at være uden 

 Betydning, kan Iagttagelse og Forsøg ikke give os nogen 

 fuldt paalidelig Oplysning om, hvormeget Svampen har 

 Algen at takke for. Jumelle har i den nyeste Tid 62 1 892 

 gjort en Række Forsøg over Lavernes fysiologiske Forhold, 

 hvoraf bl. A. synes at fremgaa (p. 111, 317), at Algen kan 

 assimilere en Kulstofmængde af Luften, som er tilstrække- 

 lig til begge Parters Ernæring, men hvorvidt Svampen ude- 

 lukkende benytter denne Kulstofkilde, eller hvad den yder til 

 Gjengjæld, derom maa senere Studier belære os. Forsøg 

 med at dræbe Svampeskeden kunde vise, om Svampens 

 Livsvirksomhed spiller nogen Rolle ved at tilføre Algen Vand, 

 mineralske Næringsstoffer og Kvælstofforbindelser. 



At Algen ikke skader Svampen, turde være indlysende, 

 og Svampen skader heller ikke Algen, uden for saa vidt som 

 den begrænser dens Frihed i mange Tilfælde; men nyttigt 

 bliver Forholdet sikkert under alle Omstændigheder derved, 

 at Fællesbygningen værner begge Fæller bedre mod Udtør- 

 ring og tillader begge at udnytte Pladsen mere fuldkom- 

 ment, end om de havde arbeidet og kæmpet hver for sig. 

 Man veed, at ved en Række Laver er det Algen, som ved 

 sin Formeringsmaade bestemmer Lavens Form, den er altsaa 

 ikke blot en Fange ; i andre Tilfælde gaaer Svampen foran. 



Uagtet vi altsaa maa hævde, at Forsøgene endnu ikke 

 fuldstændigt have klaret Spørgsmaalet om denne Symbioses 



*) Sml. iøvrigt Pfeffer: Pflanzenphysiologie Bd. 1. 1881 S. 80 og 

 Th. Fries 35 1892, S. 10—11. 



