165 



(S. 546—551, Fig. 13, 15, 16) er blevet beskrevet under 

 Betegnelsen „ Polstergewebe " . 



Stammen ligger langs henad Jorden eller halvt ned i 

 denne og har nogle faa „Bugknuder" , som man kunde 

 kalde de Opsvulmninger, hvori Barkvævet er eiendomme- 

 ligt omdannet, idet Mellemrummene mellem det hypertro- 

 fiske Vævs talrige Geller ere udfyldte med Slim. Bug- 

 knuderne adskille sig fra den øvrige Bark ved en stærkere 

 gul Farve; cle anlægges i Stængelbarken temmelig nær ved 

 Stamspidsen, ved Grunden af unge Rødder. Hyppigt ud- 

 vikles paa disse Steder flere Birødder, og Stængelen bindes 

 da ved Bugknuderne og deres Rodbuske fast til Jorden. 

 Bugknuderødderne ere særligt lange og leve længere end 

 andre, ligesom hvilke de under deres Fremvæxt af Stænge- 

 len i Begyndelsen omgives af dennes Bark, som af en „Rod- 

 skede", ved hvis Grund Bugknuden findes (Fig. 15, p.) 



Indholdet af dennes Geller manglerStivelse, medens 

 saadan optræder i stor Mængde i den umiddelbart tilgrænd- 

 sende Bark, hvis Overhud nærmest Knuden udvikler talrige 

 lange og tykke Trikomer, som ellers ikke findes paa Stam- 

 men. Mellem disse Haar traf Bru ehmann altid en Mængde 

 Traadalger og senere har Goebel 40 1887, Sp. 185 gjort 

 opmærksom paa, at det hele Bugknudevæv altid indeholder 

 Svampehyfer, som trænge ind i Gellerne, men navnlig ud- 

 vikle sig yppigt i Gellemellemrummenes gullige, kornede 

 Slim. Disse Hyfer kunne ogsaa forfølges mellem Rod- 

 haarene, og deres almindelige Optræden er bekræftet af 

 Kühn 68 1889, S. 495, der mener, at Slimen er udskilt af 

 Svampen, og at denne ved tynde, intracellulære Traade 

 optager Næring fra Værtplanten. 



Bruchmann derimod opfattede Slimen som dannet 

 af Bugknudernes Cellemembraner og som nyttig ved at 

 tjene til Opsugning og Fastholdning af Vand. Han iagttog 

 ogsaa, at de saakaldte „Pseudo-Adventivknopper" oftere 

 begynde med Dannelsen af Bugknuder, hvorved de strax 

 vinde større Selvstændighed. Hvis dette sidste da maa 

 opfattes som en Fordel for Planten, og ikke blot er et 



