172 



af Schacht 126 1859, S. 161; 127 1 860, S. 165 for Fyrrens 

 og Rødgranens Vedkommende og senere bekræftet, tildels 

 af Klebs*), men navnlig af v. Tieghem 140 1888, p. 349 

 note. Det Eneste af vore Skovtræer, hos hvilket Schacht 

 aldrig fandt Rodhaar, er Ædelgranen; selv søgte jeg dem 

 længe forgjæves, men fandt dem endelig i eet Tilfælde, nem- 

 lig paa en ung Plante fra Jardin des Plantes i Paris, som 

 endnu ikke overalt havde Svampeskede paa Rødderne. 



I sin fortræffelige Afhandling om Planternes Rodhaar 

 nævner Schwarz, at han aldrig havde fundet disse hos en 

 hel Række Naaletræer, deriblandt Rødgran og Skovfyr, og 

 han lod sig deraf forlede til at opstille en teleologisk Hy- 

 pothese om Gorrelation med Bladenes Overhud og Vand- 

 fordampningen. At Hypothesen er ganske uholdbar, viser 

 Schwarz 132 1883, S. 168 strax selv ved at fremhæve 

 Taxus baccata, som har talrige Rodhaar og dog en tyk 

 Bladoverhud ; men Hypothesen har fundet en saa god Jord- 

 bund, at den optræder i en Række Haand- og Lærebøger 

 og specielle Afhandlinger (f. Ex. Waage 150 1891 , Særtryk 

 S. 9) ; derfor har jeg ment det rigtigt at gjøre opmærksom 

 paa Feiltagelsen. 



Naar Rodhaarene optræde, vise de sig ligesom hos 

 de allerfleste andre Planter**) een c el le de, d. v. s. som 

 Udposninger af en Overhudcelle, og i de Tilfælde, hvor 

 Forskerne have ment at se flercellede Haar paa Rodens 

 Overflade, have de sikkert taget feil af Svampehyferne, der 

 her ere tydeligt flercellede. 



Link 70 1807, S. 135 og 71 1837 L S. 359, 369, 381; 



*) Klebs: Beiträge z. Morphologie u. Biologie der Keimung. Unters, 

 a. d. Bot. Inst, zu Tübingen. Bd. 1. H. 4. 1885. S. 543. — Jfr. ogsaa 

 Bee ss 107 1 887, S. 22 og Frank 28 1888, S. 255. 

 **) Tocellede Eodhaar d. v. s. Bør, som ved en Skillevæg ere afgræn- 

 sede fra deres Fodceller i Epidermis, optræde kun hos visse Halv- 

 mosser og Karkryptogamer (se Schwarz 182 1883, S. 176); Bod- 

 haar med flere Skillevægge skulle findes hist og her i Grupper paa 

 Stængelrødderne hos Bromeliaceerne og Musa, men ikke hos andre 

 Fanerogamer (se Jørgensen 61 1878, S. 151; 1879, S. 146. De ere 

 næppe hyppige; hos de af mig undersøgte Aechmea og Pitcairnia 

 lykkedes det mig ikke at finde dem). 



