180 



gaaende Overensstemmelse, at han tydede Fyrrerodens 

 GaffeJgrening som en ved parasitær Misdannelse*) frem- 

 kaldt Tilbages lags virkning (Atavisme), der viser os det 

 fylogenetiske Slægtskab med Lycopodiaceerne. 



Denne Tanke er vel meget dristig, men jeg vil ind- 

 rømme, at den tiltaler mig. 



Bruchmann giver 12 1874, S. 573, følgende Beskri- 

 velse af de med ringe interkalær Væxt udrustede og derfor 

 i deres Forgrening næsten nøgleformige Rodbuske hos 

 Skovfyrren : 



„Das Periblem aller der dichotomisirenden Wurzeln 

 war von einem Mycelium durchzogen; im Plerom gelang 

 es mir nicht dasselbe aufzufinden. — Die Wurzelhaube 

 fehlte, wie bei Cycas, dafür war der Scheitel, sowie das ganze 

 Aeussere der Wurzel von einer Kruste, bestehend aus ab- 

 gestorbenen Rindenzellen und Mycelgeflecht bedeckt. 



Dasselbe Mycelgeflecht in dem Rindengewebe, ferner 

 die rudimentäre Wurzelhaube und die den Wurzelkörper 

 umgebende Kruste waren bei den in demselben (o : humosen) 

 Boden gefundenen anderen ungegabelten Coniferen- 

 wurzeln gleichfalls vorhanden." 



Heri synes da ogsaa Rødgranen at være indbefattet. 



Hvad Bruchmann kaldte „Kruste" betegnede senere 

 Reess 105 1 880, S. 3 som „Pilzscheide", hvilket vi have bi- 

 beholdt i Oversættelsen „Svampeskede"**). 



Reess beskrev ganske lignende Gaffelgreninger af Fyrre- 

 rødder, hvor disse kom i Berøring med Frugtlegemer og 

 Mycel af Elaphomyces (Hjortetrøfler). I saadanne Tilfælde 

 sidder Sugeroden i en tæt sluttende, uafbrudt, fastflettet. 

 Skede af pseudoparenkymatisk Svampevæv, hvorfra enkelte 

 Hyfer trænge intercellulært ind i Rodbarken, dog ikke 

 ret dybt. 



*) Eeess 107 1 887, S. 22, Anm. fremhæver ogsaa, at svampefrie Kødder 

 af unge Skovfyr i Vandkulturer have regelmæssig monopodial For- 

 grening. 



*) Vuillemin 149 1890 bruger Udtrykket „gaine mycélienne"; Frank 

 „Pilzmantel". 



