182 



ikke; jeg kan hverken indrømme, at de unge Sugerødder 

 særligt skulde udvikles i Mai og Juni eller at fortrinsvis disse 

 skulde være svampfri ; derimod tror jeg, Røddernes Væxt er 

 stærkest ved Sommertid, hvorfor Svampen da ikke ret kan 

 vinde med, hvilket i Forbindelse med, at Langrødderne r 

 som ovenfor nævnt, delvis holde sig svampfri, bidrager til 

 at indskrænke Betydningen af Svampeskeden for Træets 

 Liv, og det saa meget mere, som Langrøddernes større 

 absorberende Overflade veier op imod flere Mykorrhizers. 

 At Langrødderne nemlig ikke lige saa fuldt skulde tjene 

 som Sugerødder, kan jeg ikke indse Grund til, eftersom 

 man netop fortrinsvis paa dem finder Rodhaarene*). 



Frank 28 1888, S. 254 ff. undersøgte navnlig Svamp- 

 røddernes Forhold til Jordbundens Muldrigdom og fastslog,, 

 at Mykorrhizasvampen er afhængig af Tilstedeværelsen af 

 Humus, som derved indirekte bliver en Betingelse for Svamp- 

 røddernes Dannelse og Forekomst. De optræde i Mængde 

 selv paa den magre „märkische" Sandjord, naar blot Svam- 

 pene udenfor Roden finde organiske Rester nok til deres 

 Ernæring. Dette har jeg ved en Række Undersøgelser 

 kunnet bekræfte. I de udstrakte Bevoxninger af Skovfyr 

 omkring Berlin træffer man overalt Mykorrhizer, hvis masse- 

 vise Optræden man lettest skaffer sig et Overblik over r 

 naar man f. Ex. ved en Hulvei i det løse Sand graver ind 

 i Brinken omtrent en halv Meter under Jordoverfladen. 

 Sandet risler da bort fra Rødderne, som hænge stalaktitisk 

 ned fra Hulens Loft tæt indhyllede i Sand, der fastholdes 

 ved de omspindende Svampehyfer. Graver man derimod 

 ned fra Overfladen, undgaa Mykorrhizerne let Opmærksom- 

 heden, dels fordi det vedhængende Sand ganske skjuler de 

 korte Rodbuske, dels fordi disse almindeligt ere saa skjøre, 

 at de ved Optagningen let brække af. Desuden troer jeg 

 at maatte hævde, at de svamprodbærende Langrødder hos 

 Skovfyrren stryge dybere end hos vore andre Skovtræer. 



Betragter man da Brinken af en gjennem en Fyrre- 



*) Jfr. dog Frank 28 1888, S. 258. 



