211 



optage Næring af Jordbunden. At Svampen voxer imod 

 Næringsstrømmen fremgaaer, mener jeg, ogsaa af den Iagt- 

 tagelse , at det yderste Barkparenkym hos Orchis pallens L. 

 kun saadanne Steder huser Mycelierne, hvor en Epider- 

 miscelle har dannet et Rodhaar. Dette gjennemvoxes da 

 af sparsomt grenede Hyfer, som bore sig gjennem Spidsen 

 ud i Jorden. En Række Arter af Epipadis, Cypripedium 

 og Listera udmærker sig ved stærkt udviklet mekanisk 

 Væv i Roden; dette yder Svampens Fremtrængen en saa- 

 dan Modstand, at de fleste, omtr. 2 / 3 af alle Rødderne ere 

 svampfrie, ja man kan her finde hele Individer frie for 

 Snylteren*). Luftroden af talrige Arter indeholder Hyfer i 

 Rod hylsteret, men i Reglen dog kun saa langt som den 

 berører Substratet (Jord, Mos, Kul, o. s. v.). Denne Iagt- 

 tagelse er bekræftet af Schi m per (se Johow 60 1889, S. 

 506), som desuden i Tilfælde af ensidig Berøring med Sub- 

 stratet kun paa denne Del af Roden fandt Symbionten. Dette 

 viser ; som M o] Iber g hævder, at Svampens Indvandring 

 afhænger af Myceliernes Forekomst i Jorden (Substratet), 

 ikke af Rodens Alder og andre Forhold, og der synes ingen 

 Grund til herfor at antage, at Svampen maa hjælpe Roden 

 med dens Ernæring. I visse Tilfælde dannede Myceliet 

 interkalære og terminale Gemmer, som senere Wahrlich 

 har beskrevet og afbildet dem ( 151 1886, S. 10; Fig. 26, 

 27), undertiden hele Perlesnore. Hverken i levende eller 

 døde Rødder fandtes Fruktifikationsorganer, og de fremkom 

 heller ikke i Kulturer. Ved plasmolytiske Forsøg med 

 Alkohol og Sukkervand godtgjorde Mollberg, at Plasmaet 

 omkring Hyfenøglerne var levende, ikke dræbt af Svampen, 

 og hos Epidendrum viscidum samt Cephalanthera grandi- 

 flora indkapsledes end ogsaa Svampnøglerne og de herfra 

 udstraalende Hyfer i Celluloseskeder (Taf. XI), der vel 

 kun kunne opfattes som et Værn mod Snylterne, der 

 derved fanges ligesom Trikiner i Musklerne**). 



*) Denne Kjendsgjærning er bekræftet af Frank 27 1 887, S. 407. 

 **) Samme Iagttagelse er gjort af Frank, 31 1891, S. 246 hos Orchis 

 latifolia, der efter hans Opfattelse ligesom andre Planter med 



14* 



