243 



thecier, ligesom jeg hyppigt paa Skederne, navnlig af Bøg, 

 har fundet Pyknider og Konidiebærere , som dog kun ud- 

 vikles under gunstige Betingelser. 



Meget smukke Undersøgelser skylde vi Mattirolo 

 79 1887, 80 1888, som mener at have godtgjort, at de fra 

 Svampeskederne udløbende Hyfer tilhøre forskjellige Tubera- 

 ceer. Disse og mange andre interessante Undersøgelser over 

 Trøflernes og Hjortetrøflernes Snylten, som vi endnu ikke 

 anse for bevist, maa vi iøvrigt her forbigaa, ligesaa 

 Noack's Studier over Mykorrhizasvampene 92 1889, hvorved 

 særligt Agaricineer og Geaster udpeges som saadanne. 



Vore Afbildninger Tab. XIV., Figg. 6, 7, 8, vise Bøgens 

 Svamprødder med deres tætte Forgrening, Kølleformen 

 og det omspindende Mycelvæv, der fastholder Løvjordens 

 Smaadele (Fig. 7). Ganske som omtalt ved Naaletræerne 

 synes ogsaa Bøgerodens Væxthastighed at staa i Forhold 

 til Svampeskedens Dannelse, idet Langrødderne, hvis Spidser 

 dog ere forholdsvis meget faa hos Bøgen , kunne holde sig 

 helt eller delvis fri for Svamp, medens Dværgrødderne regel- 

 mæssigt ere fuldstændigt indspundne. Paa de sidste kan 

 man dog undertiden træffe enkelte Rodled (Fig. 8, a-b) 

 svampfrie med Rodhaar , medens Ungrødderne , de yderste 

 Forgreninger, næsten aldrig mangle Svampeskeden, hvorfor 

 man kun overmaade sjeldent, paa meget løvfattig Bund, 

 træffer svampefrie Rodspidser med fri Rodhætte. 



Svampeskederne kunne naa en Tykkelse af indtil l / 5 af 

 Svamperodens Radius ; efter deres ydre Form skjelne vi med 

 Gibelli mellem „traadede" og „tavlede" Skeder. De sidste 

 ere glatte, medens de første ere udstyrede med lange, ud- 

 løbende Hyfer eller med „Mycelhaar" (se Tab. XIII, Fig. 5). 

 Som Mycelhaar betegne vi med Noack 92 1889, Sp. 393, 

 de korte, afrundede eller spidse, ofte børsteformige Hyfer, 

 der kunne beklæde Svampeskeden ligesom Rodhaar ; de ere 

 af samme Længde som disse, men meget tyndere (sml. Fig. 

 5, c, s, s', d og r). I Modsætning til Rodhaarene ere de ofte 

 septerede og kunne findes helt ude paa Rodens Spids, hvor- 

 ved denne faaer det Udseende, som P. E. Müller's Afbild- 



16* 



