244 



ning 89 1878, Fig. 8, 90 1886, Fig. 2, viser os. Disse Mycel- 

 haar er det sagtens, som Th. Hartig og Müller antoge 

 for virkelige Rodhaar, en Feiltagelse, der ligger overmaade 

 nær. Svampeskeden selv bestaaer af et tæt Pseudoparen- 

 kym, der fuldstændigt omgiver Roden. Herfra trænge Hyfer 

 ind i Overhudens ofte lange, men skraat stillede, radiale 

 Vægge og fortsættes stadigt intercellulært i Barken. 



Vor Fig. 9 viser os disse Forhold og den yppige Ud- 

 vikling af det Hartig'ske Fletværk, særligt i Cellekrogene. 

 Ind til Endodermis e naa Hyferne ikke. Fletværkets al- 

 mindelige Form er afbildet paa Fig. 10, medens Figur 11 

 viser, at det intercellulære Hyfevæv undertiden ogsaa kan 

 danne haustorieagtige Udposninger (u) af Cellevæggen ind 

 i den tilstødende Celles Lumen. 



Gibelli begyndte 1878 sine Forsøg over Mykorrhizer- 

 nes Udvikling i Forhold til Aarstiden og Beskaffenheden 

 af Jordbundens mineralske Næringstoffer og fortsatte dem 

 i de følgende Aar; han har omtalt dem allerede 37 1879 

 og gjort udførlig Rede for dem 38 1883. Resultatet blev, 

 at Svampeskederne udvikledes i al Slags Jord, dog i noget 

 forskj ellig Grad. 



Frank søgte 28 1888 ved sammenlignende Forsøg at 

 afgjøre, om Svampen spillede nogen Rolle for Roden ved 

 Optagning af organisk Næring fra Løvjorden. Unge Bøge- 

 planter dyrkedes dels i almindelig Skovmuld, dels i saadan 

 Jord, hvori Svampene først vare dræbt ved Dampsterilisa- 

 tion. I de steriliserede Kulturer udvikledes de fleste af 

 Planterne slet og gik efterhaanden ud; førstnævnte Hold 

 derimod trivedes godt. Da kun dette kunde danne Mykor- 

 rhizer, medens saadanne udebleve i de steriliserede Kulturer, 

 hvor Rødderne udviklede Rodhaar*), slutter F rank , at 

 Svampen er gavnlig for Bøgen, Mykorrhizerne skulde 

 bedre end de svampfrie Rødder kunne udnytte* navnlig de 

 organiske Stoffer i Løvjorden. 



*) Se „Forstliche Blätter" 29 1889. Taf. I. og de oplysende Afbildninger 

 af en svampfri Rod og en Svamprod, ibid. Fig. 1, - og 32 1892, 

 Fig. 163. 



