ud fra de ældre Stængeldele; disses Blade visne hen, og 

 -Skuddenes Basalpartier synke ned i Mudderet. 



De stærkt stængelomfattende , udstaaende og tilbage- 

 buede, linie-lancetf ormede Blade ere stillede efter Diver- 

 gensen 2 /s [se Tab. XX, Fig. 4]; sjeldnere har jeg fundet 3 /s? 

 aldrig, som det angives 1 ), 1 / 3 . Jeg har undersøgt deres 

 Udviklingshistorie. Den frembyder intet særlig mærkeligt. 

 Stængelspidsen paa de vegetative Skud [se Tab. XXI Fig. 2] 

 er meget lav og flad; underneden et tydeligt Dermatogen 

 [Fig. 1] findes to Periblemlag, og herunder danner Pleromet 

 et stort og i selve Stængelspidsen uordnet Væv; først 

 længere nede træde de anti- og perikline Retninger i Celle- 

 væggenes Stilling tydelig frem, og Gellerne træde, særlig i 

 Stængelmarven snart ud af den meristematiske Tilstand og 

 blive hurtig stivelseførende. Atter ved Studiet af denne 

 Plantes Væxtpunkter, hvoraf jeg har undersøgt mange saavel 

 florale som vegetative, har det været mig umuligt at finde 

 nogen Topcelle; overalt har jeg kun kunnet finde en Væv- 

 ordning, som svarede til den velbekjendte af Hans tein 

 iførst fremhævede. 



Ogsaa -et andet Punkt af Stængelens Histogeni har jeg 

 søgt at vinde Klarhed over. Jeg har tidligere 2 ) gjort op- 

 mærksom paa, at Gentralcy linderens af eet Cellelag dannede 

 Pericykel udadtil grænser op til en tydelig Endoderm; jeg 

 kan her tilføie, at denne i yngre Internodier ikke er for- 

 tykket, men blot forkorket, og her længe modstaaer Indvirk- 

 ningen af kone. Svovlsyre. Lignende Endodermer ere jo meget 

 .almindelige i Stængler, særlig i Monoko tyledoners Rhi- 

 zomer og hos submerse Vandplanter. Den moderne franske, 

 anatomiske Skole, hvem vi skylde Betegnelsen „Pericykel", 

 synes med Hensyn til Endodermer endog at ville hævde 

 idetmindste deres potentielle Tilstedeværelse i al le Stængler. 

 Hvad enten den nu maatte have Ret heri, eller den, hvad 

 jeg er tilbøielig til at antage, er altfor dogmatisk og 



A ) F. Ex. af Hieronymus hos Engler & Prantl, 1. c. p. 22. 



2 ) Anat. Studier over Erioc; Vidensk. Medd. fra nat. Forening 1888, p.366. 



