XV 



Arctostaphylus Uva ursi, Empetrum nigrum, Berberis vulgaris og~ 

 Cerasus Padus. 



Den Art, hos hvilken der hyppigst er funden Exemplarer med 

 hvide Frugter, er Vaccinium Myrtillus,. som allerede i 1846 ; 

 (i Wenderoths Flora Hassiaca) er beskreven under Navn af V. Myr- 

 till. var. leucocarpa, med den Bemærkning „nicht etwa eine krank- 

 hafte, vorübergehende Erscheinung f sondern constant seit vielen 

 Jahren her beobachtete Forfatternes lange Liste over denne Afart 

 indeholder Localiteter fra Nordeuropa (Norge, Sverige, Finland, 

 Kusland), fra Sydeuropa (Italien) , men især fra Mellemeuropa 

 (Tydskland, Østerrige, Schweitz). — Af V. uliginosura er ikke 

 iagttaget nogen egenlig varietas leucocarpa, men derimod en Var. 

 med gule Frugter, som kun er Forf. bekjendt fra et enkelt Sted 

 (Radweg i Kärnthen.). Ikke faa Exempler nævnes af V. Vitis idæa 

 var. leucocarpa, dels fra Mellemeuropa, dels og især fra Sve- 

 rige og Norge. V. O xy c o ecu s med hvide Frugter angives fra 

 Riesengebirge (A. Schultz), hvor den siges at være ,,nicht gar 

 selten", og af Arctostaphylus Uva ursi er en Var. leucocarpa 

 funden i omtr. 1000 Exemplarer ved Siffian i Tirol. Empetrum 

 nigrum med hvid Frugt er udelukkende omtalt fra russiske Loca- 

 liteter (Kurland, Livland, Øsel, Dagø), hvorimod hvide Frugter ere 

 iagttagne hos Cerasus Padus i Alperne (Kärnthen, Steiermark^, 

 Tirol). For ingen af disse Varieteter have Forfatterne nævnt Lo- 

 caliteter i Danmark*); da imidlertid saavel V. Myrtillus som V. 

 Vitis idæa med hvid Frugt ere fundne paa ikke faa Steder i vore 

 Nabolande, er det sandsynligt at saadanne ogsaa ville findes her i 

 Landet, naar de omhyggelig eftersøges, og Anm. har derfor ikke 

 villet undlade at opfordre Botanikere , som have Leilighcd til at 

 undersøge de nævnte Arter i de Egne, hvor de forekomme i Mængde,, 

 til at have Opmærksomheden henvendt herpaa. 



Joh. Lange. 



A. Zimmermann: Die botanische Mikrotechnik. Ein Handbuch der 

 mikroskopischen Präparations-, Reaktions- und Tinctionsmethoden. 

 — Tübingen, Laupp; 1892. (278 Pagg. med 63 Træsnit.) 



Opmærksomheden henledes paa den i ovennævnte Titel an- 

 førte Bog. Den er en overmaade vel skreven, klar og tydelig lille 

 Lærebog i Microchemi og microscopisk-botanisk Præparation,, og 

 den indeholder en meget stor Rigdom af Reactioner og Stofbe- 

 skrivelser, idet ikke alene alle de mere almindelige forekommende 

 Plantestoffer ere behandlede, men ogsaa meget sjeldne og kun af 

 aldeles specielle Forskere paaviste Forbindelser ere medtagne. For 

 danske Studerende vil den foreliggende Bog i Almindelighed være 

 for stor, men for specielle Botanikere er den en meget nyttig Hjælp. 

 Som Skik er i alle med tydsk, akademisk „Grundighed" udarbejdede 

 Bøger, findes der ogsaa her en Mængde Litteraturhenvisninger og 

 et omhyggeligt Register. Den eneste Indvending, man muligen 

 kunde gjøre imod Zimmermann's Bog, er den, at der er taget 

 altfor meget med, som ikke kan betragtes som fuldstændig sikkert, 

 videnskabelig godtgjort, samt en Del Methoder, der i Hænderne 

 paa deres Ogfindere og paa meget øvede Microtechnikere vel have 

 gjort og kunne gjøre nogen Nytte, men som ved deres Langvarig- 

 hed, vanskelige Udførelse og ofte relative Usikkerhed dog neppe 

 egne sig til eller fortjene Publication i videre Kredse. 



V. A. Poulsen. 



*) Heller ikke fra England, Holland, Belgien og Frankrig have Forff. angivet 

 Findesteder for disse Varieteter. 



