XXXIX 



Prugt som „Calycis tabus companulatus & urceolatus, ad maturi- 

 tatem carnosus, carpella f ovens et cum iis adhærens". 



En omtrent tilsvarende Forklaring gives i Bentham & 

 Hooker Genera plantarum I. (1867) nemlig „calycis tubus car- 

 pellis adnatus et ultra carpella productus". 



Mod dènne Theori taler imidlertid Frugtbladenes aim. aner- 

 kjendte Bladnatur, thi disse, ligesom andre appendiculære Orga- 

 ner, maa udgaa fra en Axe og ikke fra et andet appendiculært 

 Organ. 



I Organographie vegetale (1827) har A. P. de Candolle 

 mellem Bægeret og Frugtbladene indskudt en Axedel „lame 

 indistincte"), der skulde udvikle sig til en „discus", som Udgangs- 

 punkt for Bægerets frie Dele. 



v. Tieghem (Kecherches sur le pistil, Ann. sc. 1868) antager 

 derimod Frugtbladene at være sammenvoxede ikke med Bæger- 

 røret alene, men med en Forening af samtlige Blomstens Blad- 

 kredse „tube formé par la coalescence de tous les appendices 

 externes (sépales, pétales, étamines), représentés chacun par son 

 système vasculaire propre". 



Men i begge disse Tydninger danne appendiculære Organer 

 en ydre Beklædning af Axen ; herimod strider dog den Iagttagelse, 

 at bladagtige Organer (Bracteer) i visse Tilfælde (hos Specularia 

 hybrida, Crataegus tanacetifolia) udgaa fra Underbægeret, hvilket 

 peger paa at dette maa være en Axe- og ikke et (eller flere) 

 appendiculære Organer. 



Tværtimod disse Theorier har Schleiden erklæret hele den 

 undersædige Frugt for en fuldstændig Axedel , i hvilken Frøene ere 

 indsænkte, og som i Spidsen bærer Bæger, Krone og Støvdragere samt 

 Trugtblade, der da ere reducerede til Griffelen ( Oenothera) eller Arret 

 ( Aristolochia) . Men Ægstolen, hvorfra Ægene udgaa, dannes ifølge 

 de nyere Undersøgelser af Frugtbladenes indbøiede eller i Midten 

 af Frugtknuden sammenstødende Rande, medens Schleidens 

 Theori lader dem udgaa som Knopper fra en hul Axe. 



Den i nyere Tid almindelige Opfattelse forklarer derimod den 

 undersædige Frugts Oprindelse derved, at Frugtbladene ere ind- 

 sænkte i og udadtil sammenvoxede med en Axedel (den udhulede 

 Frugtbund eller Blomsterstilk), fra hvis øvre Del Blomstens øvrige 

 Bladkredse udgaa. N a ud in (la structure de la fleur chez 

 les Cucurbitacées, Ann. sc. nat. 1855) og Dec a isne (organogenie 

 florale du Poirier. l857) have, saa vidt vides, først fremsat denne 

 Theori, og Forf. mener, da Naudin og Dec. i disse Aar stadigt 

 arbeidede sammen, og da N. citerer en Iagttagelse af Dec. om 

 Pærer uden Frugtblade og Frø („bourses"*) at Prioriteten for den 

 nævnte Opfattelse tilkommer begge disse Botanikere i Forening. 



Cave (Structure et développement du fruit, Ann. sc. nat. 

 1869) har bekræftet denne Opfattelse ved anatomisk -morfologiske 

 Undersøgelser. 



Den nævnte Theori bliver af Tydskerne ofte tillagt Celakov- 

 sky, men dennes vedkommende Skrift (über Cupula u. Cupular- 

 fruchtbildung) er fra 1874, altsaa ikke lidt yngre end Publicationen 

 af Naudin og Cave. Et senere Skrift af Go eb el (zur Entwick- 

 lungsgeschichte der unterständigen Fruchtknoten. 1886) udfører 

 yderligere den samme Fortolkning af den undersædige Frugts 

 Natur. 



*) De saakaldte „bourses" ere fremkomne ved en Opsvulning af Blomster- 

 stilken, som antager Pæreform og indeholder Pærens karakteristiske Korn 

 (Stenceller), men mangler samtlige Blomstens Elementer (incl. Frugt og 

 Frø). Denne Monstrøsitet beskrives af flere Forf. for Pærens, nylig (Grarten- 

 zeitung) ogsaa for Æblets Vedkommende. 



