9 



den forskjellige morfologiske Betydning af Roens enkelte Dele 

 volder derfor ingen Vanskelighed, idet vi nedenfor sammenligne 



Turnipsens færdig 

 dannede Roe med 

 den færdige Hoved- 

 rod hos de i det fore- 

 gaaen de omtalte 

 Rybsformer (jfr. dog 

 den senere med- 

 delte Udviklingshi- 

 storie). 



Turn ipsens 

 Hovedrod er altsaa 

 endnu stærkere op- 

 svulmet end Yinter- 

 rybsens ; derimod 

 ere Siderødderne — 

 skjønt til Stede i rige- 

 lig Mængde — sva- 

 gere ; de findes i Form 

 af Trevler i 2 Længde- 

 drag ned langs Roens 

 Sider; kun en enkelt 



Rod hist og her er ret kraftig; Roen ender derimod sæd- 

 vanlig i en anselig Rod, der hos nogle Sorter kan sænke 

 sig et Par Alen i Jorden, og som er ret vel forsynet med 

 Siderødder. Landmanden sætter Pris paa, at Roen selv er 

 saa lidt grenet som muligt; derfor saar han altid sine Tur- 

 nips „paa Blivestedet, fordi de da mindre let grene sig, end 

 om de blive omplantede. Yed Omplantning i ung Tilstand 

 — især af lange Sorter — faa Roerne let meget abnorme For- 

 mer derved, at nogle af Siderødderne udvikle sig lige saa 

 kraftig som Hovedroden. 



Roen varierer langt mere end Roden hos de andre foran 

 omtalte Rybssorter. Hvad Størrelsen angaar, kan Roen hos 

 visse Sorter blive c. 60 ctm. lang, medens hos andre nogle 

 faa ctm. 's Længde er det normale. Hvad Roens Form angaar, 



Fig. 1. Kund hvid Turnips. 



