22 



de 2 primære Kargrupper trække sig clog efterhaanden mere 

 og mere sammen indad mod Centrum og blive omsider ganske 

 ukjendelige, som det ses af T. 5 Fig. 5, der er et Tværsnit 

 omtrent gjennem Midten af Kimstængelen. Noget ovenfor 

 Midten forandres derimod Stængelens Bygning væsentlig; se 

 Tværsnit T. 6 Fig. 4. Der optræder en Marv, dannet af 

 Parenkym med rigelige Cellemellemgange; Marven bliver 

 mægtigere opadtil og antager omsider en langstrakt firkantet 

 Form. De to store Phloëmbundter og de tilsvarende Xy- 

 lemmasser spaltes hver i 2 Partier, tilsammen altsaa ud- 

 gj øren de 2 Par Karstrænge; i Mellemrummene mellem disse 

 2 Karstrængpar optræde 2 mindre Karstrænge; alle 6 Kar- 

 strænge ere forbundne ved en lukket, endnu temmelig svagt 

 udviklet Kambiumring (T. 6 Fig. 5; jfr. T. 6 Fig. 1 og 2.). 

 Endnu højere oppe beriges Kredsen efterhaanden med flere 

 mindre Karstrænge (T. 6 Fig. 6). Sluttelig træde de 2 Par 

 oprindelige store Karstrænge over i Kimbladene tillige med 

 nogle af de mindre (T. 6 Fig. 7 og 8). Det Antal Kar- 

 strænge, der løber over i Kimbladene (og derfor ogsaa 

 det Antal, der findes i den øvre Del af Kimstængelen), 

 er iøvrigt temmelig varierende. Som T. 6 Fig. 9, der frem- 

 stiller Tværsnit af 5 forskj eilige Kimblades Grund, viser, kan 

 Antallet for hvert Kimblad variere fra 2 til 6. T. 7 Fig. 1 

 giver en samlet skematisk Fremstilling af Karbundtforløbet i 

 Kimaxen, som det ses fra den ene Side; den punkterede 

 Linje gjennem Midten af Figurens nederste Parti antyder de 

 2 primære Kargruppers Beliggenhed; Karstrængene 1 — 14 

 svare til Karstrængene 1 — 14 i T. 6 Fig. 5—8. Hvad den 

 primære Bark angaar, er den paa dette Stadium bygget om- 

 trent ens gjennem hele Kimstængelens Længde. 



4. Hovedrodens og den hypokotyle Stængels 

 senere Udvikling: I Koden voxer senere Perikambiet ud, 

 afkaster den primære Bark med dens Eodhaar og danner 

 en ny Yderbark, hvis yderste Parti danner Rodens Periderm 

 (T. 3 Fig. 7, Tværsnit gjennem den nydannede Bark). I 

 Kimstængelen afkastes paa lignende Maade den primære 

 Bark, idet nemlig det yderste Cellelag i Phloëmet voxer ud 



