30 



Grønkaal viser i den større øvre (grønne) Del et Tværsnit 

 som T. 4 Fig. 2. Den meget rummelige Marv omgives af 

 en Eing af talrige smalle Karstrænge, adskilte ved Marv- 

 straaler; jfyderst findes en anselig Yderbark. Et lille Parti 

 af Tab. 4 Fig. 1 er stækere forstørret T. 4. Fig. 3. 



Barken: O verhudscellerne (o) have ret stærkt for- 

 tykkede Ydervægge og en tydelig Cuticula. Paa den Del af 

 Stammen, hvis Længdevæxt er endt, ere Overkiidscellerne 

 flere Gatage længere end brede; Overhuden er sparsomt for- 

 synet med Spalteaabninger. 



Til Overhuden slutter sig et k o lien ky m a ti sk Celle- 

 væv (kl.) med svagt uddannede Cellemellemgange, der næsten 

 forsvinde i de bløde, noget sammenflydende hvide Vægge; 

 disse Celler ere ligesom Overhudscellerne længere end brede ; 

 de indeholde rigelig Bladgrønt, og deres Vægge vise faa, 

 men store Porekanaler. 



Dette Vævparti gaar indadtil jævnt over i et al- 

 mindeligt Parenkym (bp) med tydelige Cellemellem- 

 gange og med tyndere, men fastere Vægge; disse Celler 

 have omtrent samme Længde som Bredde; de indeholde 

 næsten intet Bladgrønt; hist og her i dette Væv ses en 

 Gummi har pi x- C elle (g) med et gulagtigt fintkornet 

 Indhold. 



Den indre Bark bestaar af Sej bastgrupper, Marvstraale- 

 parenkym, Bastparenkym og Sirørgrupper. 



Stængelens S ej bastceller (bt) ere — i Modsætning til 

 Rodens — lange og seje. Sej bastgrupperne følge i deres 

 Ordning de tilsvarende Vedlameller (se nedenfor); paa de 

 macererede Stængler ses de endnu tydeligt. 



Marvstraalecellerne (mt) vise sig saavelved Tvær- 

 som Længde-Snit som temmelig store, kvadratiske, tyndvæg- 

 gede Celler, der have en radial Ordning. 



Bastparenkym cellerne (btp), der ere flere Gange 

 længere end brede, have bløde, noget kollenkymatisk for- 

 tykkede Vægge; paa Sidevæggenes ses undertiden faa, men 

 store -Porer«. 



