36 



naar vi T. 4 Fig. 6 gaa udefra indad (fra venstre til højre) 

 træffe vi først et Bingkar med langt udtrukne Ringe, der- 

 efter Skruekar med mere eller mindre udtrukne Skruebaand ; 

 derpaa følge prikkede Kar; men indenfor disse træffes atter 

 Skrnekar med langt udtrukne Tindinger. Dette viser os, at 

 Karrene ikke regelmæssigt kunne være opstaaede i frem- 

 skridende Følge udefra indefter, hvad man næsten skulde 

 have ventet. Yedparenkymet er dels tyndvægget, dels har 

 det forholdsvis tykke Y ægge, med talrige »Porer« paa Side- 

 væggene. 



Angaaende Forholdet mellem det indre Karstrængsystem 

 (i Marven) og den ydre Karstrængkreds vil følgende give en 

 nogenlunde tydelig Forestilling: Ved Længdesnit samt ved 

 mange paa hinanden følgende Tværsnit af en ung c. 2 1 /2 ctm - tyk 

 Knude iagttages følgende: Den allernederste Del af Knuden 

 viser endnu intet Spor af Karstrænge i Marven ; noget højere 

 oppe ses det, hvorledes Karstrænggrene fra den ydre Karstræng- 

 kreds begynde at løbe ind i Marven; endnu højere oppe er 

 Karstrænggrenenes Tal meget betydeligt, og . de danne ligesom 

 en Kjærne midt i Marven; omtrent midt i Knuden har denne 

 Kjærne naaet en betydelig Størrelse og ses omgivet af et 

 klart Marvparti, hvilket vil sige, at der i denne Del af 

 Knuden ikke, eller kun i ringe Grad, finder Forbindelse Sted 

 mellem Marvens Karstrængsystem og den ydre Karstræng- 

 kreds; Tværsnit gjennem den øvre Del af Knuden viser, 

 hvorledes her ligesom strømmer Karstrænggrene udad, der 

 paany bringe Forbindelse tilveje mellem det indre Karstræng- 

 system og den ydre Karstrængkreds. Altsaa: det er navnlig 

 i den nedre og øvre Del af Knuden, at Marvens Karstræng- 

 system staar i Forbindelse med den ydre Karstrængkreds. 



Eftersom Karstrængsystemet i Marven har en forholdsvis 

 fast Bygning — som ovenfor paavist — er det muligt at 

 isolere det ved Maceration, og saadanne Præparater opbe- 

 vares i vort botaniske Museum. 



Hvad Knudens Udviklingshistorie angaar, skulle vi i nogle 

 faa Sætninger anføre Grundtrækkene af denne Udvikling: 



1) Saalænge den unge Knudekaalsplante kun bærer 2—3 



