80 



Til Beskrivelsen 'af Havekaalens Sorter er i samme Af- 

 handling S. 153 — 164 (66—75) føjet en kortfattet Oversigt 

 over Gruppernes og til Dels de enkelte Sorters Historie. Ende- 

 lig ere Sorterne paa et medfølgende koloreret Kort sammen- 

 stillede efter deres indbyrdes Lighed. 



Alt tyder paa, at de forskj ellige Havekaalformer virkelig 

 høre til 1 Art. Hvor stor Forskj el der end er i det vegeta- 

 tive, — i Blomsterstand, Blomst, Frugt og Frø ere Different- 

 serne aldeles ubetydelige (naar undtages Blomsterkaal, hvilken 

 Gruppes Ejendommeligheder da ogsaa ere af fremtrædende 

 monstrøs Art). Den Opfattelse, at de forskjellige Have- 

 kaalformer høre 1 Art til, støttes yderligere ved de i næste 

 Afsnit meddelte talrige Krydsningsforsøg, idet det nemlig 

 viser sig, at alle Grupper let indgaa kjønslig Forbindelse og 

 danne Bastarder, der ere fuldkommen frugtbare. Hverken i 

 den ene eller anden Henseende er der Arts-Grænser at 

 opdage indenfor Havekaal. A. de Candolle *) har fremsat 

 den Mening (som for øvrigt allerede tidligere er antydet af 

 andre), at Havekaalsorterne oprindelig skulde stamme fra 

 flere, maaske 4 Arter: B. oleracea L., B. Balearica Camb., 

 B. insularis Moris, og B. Cretica Lam. De Candolle anfører 

 egentlig kun sproglige Grunde til Gunst for sin Mening, 

 Grunde, der forekomme os at være svage. Imidlertid have 

 vi deraf taget Anledning til at undersøge Sagen. I 3 Aar 

 i Træk have vi fra forskjellige botaniske Haver i Mellem- og 

 Sydeuropa forskrevet de nævnte Arter og dyrket de mod- 

 tagne Former i mange Exemplarer. B. Balearica og B. in- 

 sularis vare altid uægte, idet nemlig de modtagne Former 

 altid vare afvigende fra Artsbeskrivelserne og ikke forskjel- 

 lige fra Havekaal; det meste endog bastarderet med Have- 

 kaalens forskjellige Kulturformer. Af B. Cretica derimod fik 

 vi en Del Exemplarer, som dels fuldstændig svarede til ori- 

 ginale Exemplarer (fra Grækenland) i Bot. Haves Herbarium, 



*) Géographie Bot. raisonné II Paris 1855 S. 838. 



