137 



og at danne Roe; ved denne Indflydelse antager Metzger, at 

 Rutabaga — og paa lignende Maade Turnips — er opstaaet. 

 Efter i 3 Aar at have dyrket Yinterraps og Yinterrybs have 

 vi ikke set noget sikkert Tegn paa, at Roden hos disse 

 Planter vilde omdannes til Roe saadan generelt, som Metzger 

 angiver det; men han har utvivlsomt Ret i, at Roden hos 

 de Yinterrybs og Yinterraps-Planter, der dyrkes paa fed Jord 

 og behandles godt, bliver tykkere end hos de Planter, der 

 dyrkes paa mager Jord, og for saa vidt kan det altsaa 

 faa Udseende af, at disse Former staa i Begreb med at gaa 

 over til Ro ef ormer. 



c. Udviklingstid: Metzger*) angiver, at han ved tidlig 

 Udsæd har faaet Yinterraps og Yinterrybs til at give Frø 

 samme Aar, de vare saaede. Det er hidtil ikke lykkedes for 

 os at avle modent Frø af de nævnte Planter samme Aar, de 

 vare udsaaede i Friland; dog er der næppe Grund til at 

 betvivle Rigtigheden af Metzgers Forsøg, der ere anstillede i 

 sydligere Egne med en længere Yæxttid end i vort Klima; 

 formodentlig vil Forsøget i et meget gunstigt Aar ogsaa kunne 

 lykkes her i Landet. Man har fejlagtig opfattet Metzgers 

 Forsøg, som om han derved havde forvandlet Yinterraps til 

 Sommerraps, Yinterrybs til Sommerrybs. Forskjellen i Ud- 

 viklingstid mellem Sommer- og Yinter-Formerne er i Yirke- 

 ligheden ikke ophævet ved Forsøget, derfor antager ogsaa 

 Metzger selv kun, at Yinterformerne begynde at omdannes 

 til Sommerformer, idet han nemlig siger: »Ad denne Y ej 

 ere Sommerformerne opstaaede« (Metzger antager ligesom 

 senere Koch o. a. ganske vilkaarlig, at de Oliegivende Yinter- 

 former ere Arternes Stamformer). / 



Metzger**) udsaaede Sommerrybs og Sommerraps om 

 Efteraaret; trods den sildige Udsæd skød de fleste Planter i 

 Yejret og gik til Grunde ved den første Frost; andre holdt 

 sig derimod Yinteren over og blomstrede næste Foraar, sam- 

 tidig med Yinterformerne, der vare saaede samtidig. Disse 



*) Kohlarten p. 4. 



'*) Kohlarten p. 45 og 51. 



