158 



Ogsaa Kronbladenes Piacledele staa mere eller mindre 

 opad rettede i den yngre Blomst (A, B,) i hvilken Bestøvningen 

 allerede foregaar ; i den ældre Blomst staa de næsten vandret 

 udad til Siden. I Knoppen og ogsaa senere staa Støvknap- 

 perne, navnlig paa de lange Støvdragere, lige i Svælget og i 

 omtrent samme Højde som Arret. En Insektsnabel, som 

 søger ned i Blomsten, maa tvinge sig ned forbi Arret og 

 Knapperne og kan ej undgaa at røre ved dem begge. Men Selv- 

 bestøvning er lige saa sikret. Blomsten er homogam. Strax 

 i den netop aabnede Blomst, hvis Kronblades Plader endnu 

 næsten staa opret, fandtes Knapperne paa de lange Støv- 

 dragere aabnede, og Pollen laa allerede paa Arret, anbragt 

 der utvivlsomt af de næsten op til det trykkede Knapper. De 

 korte Støvdrageres Knapper naa omtrent op til Arret, men 

 have mindre Udsigt til at blive anvendte end de langes; de 

 synes nærmest blot at kunne gjøre Tjeneste ved Kryds- 

 bestøvning. 



I en ældre Blomst ere Kronbladpladerne mere udbredte; 

 de danne ikke noget ret Kors, men staa to og to, hinanden 

 nærmere i Medianlinien af Blomsten (Fig. 1 , C). Ogsaa i 

 ældre Blomster staa Ar og Knapper i samme Højde, i umiddel- 

 bar Berøring med hinanden. Knapperne foretage ingen Y rid- 

 ninger; de vende altid indad. 



Alle de andre grønlandske Drabæ, som jeg har under- 

 søgt, have ligeledes 4 Kjertier, der staa tæt om Grunden af 

 de korte Støvdragere. Alle have de Selvbestøvning ved de 

 lange, undertiden ogsaa ved de korte Støvdragere; men det 

 er dog vistnok det almindeligere, at disse sidste ligge lavere 

 end Arret og saaledes blot ville kunne faa Anvendelse ved 

 Krydsbestøvning. Yridning af de langes Knapper har jeg 

 ikke fundet. Insektbesøg har jeg aldrig iagttaget hos nogen 

 grønlandsk Crucifér. De have alle tydelig en mangehovedet 

 Rod med mere eller mindre tynde Skud i Spidsen. Løv- 

 bladene overvintre aabenbart hos mange af dem, maaske hos alle. 



Specielt vil jeg anføre følgende. 



