165 



nés. Dog have Støvtraadene en saadan Længde, at Knap- 

 perne netop ville røre ved Arret, naar de bøjes ind mod 

 dette; om en saadan Indbøjning maaske skulde finde Sted 

 om Natten eller i mindre gunstigt Yejr, bør undersøges. Hil- 

 debrand skriver i Pringsh. Jahrb. 12, S. 16 om Cochlearia of- 

 ficinali s: »in den offenen Blüthen stehen dieAntheren weit 

 von der Narbe ab und lassen den Weg zu den 4 Saftdrüsen 

 offen; beim Schliessen der Blüthe findet Sichselbstbestäu- 

 bung statt.« 



Af morfologiske Ejendommeligheder kan nævnes, at jeg 

 i én Blomst fandt 7, i en anden 8 Støvdragere, idet Tallet 

 af de lange var forøget. I en tredje fandtes en af de lange 

 forsynet med en steril Gren, og desuden vare de korte 

 sterile. 



Vesicaria arctica B. Br. 



har mangehovedet Bod, ingen Birødder, men en kraftig Prim- 

 rod; tætbladede Rosetter og Stængler. Endnu i 2100' Højde 

 samlet i Frugtsætning. 



jEricineæ. 



Pyrola grandiflora Raddi. 



Langes Conspectus p, 84. H. Müller, Alpenblumen, p. 

 376, fig. 150. — Denne af Raddi opstillede Art kan jeg ganske 

 vist ikke anse for andet end for fremgaaet af P. .rotundifblia, 

 hvilket ogsaa er Langes Mening, i det han betragter den som 

 maaske værende dennes Yarietet, men da den holder sig al- 

 deles konstant, ej blot over Grønland, men over andre store 

 Landomraader af det arktiske Amerika og Asien, fortjener 

 den vel Navn af Art. 



Den synes i vegetativ Henseende aldeles ikke at afvige 

 fra P. rotundifolia ; lig denne og de fleste øvrige Pyrola- Ar- 

 ter kryber den om ved underjordiske Udløbere og findes 

 derfor selskabelig, ofte dækkende store Pletter i Krat og Hede, 

 dog aldrig med noget tæt Dække. Udløbernes morfologiske 

 Bygning er den samme, og de overjordiske Skuddele ere lige- 



