183 



Udvikling, og Stænglen forgrener sig derefter fra de strax 

 nedenfor de blomsterstøttende Blade siddende Løvblades Axler. 

 Hver Blomst har ved Basis to sidestillede Forblade; det me- 

 diane Bægerblad vender fortil. Karpelierne ere epipetale, naar 

 de ere i samme Antal som Kronbladene, men oftere ere de 

 færre. 4- og 6-tallige Blomster træffes undertiden. Alle 

 Blomstens Dele ere fuldkommen glatte. 



De grønlandske Exemplarer, som jeg har set, afvige fra 

 Alpernes (efter H. Müller, Alpenblumen, S. 377) deri, at de 

 synes at være mere indrettede paa Selvbestøvning. 



H. Müller mener, at spontan Selvbestøvning i Følge 

 Delenes gjensidige Stilling kun vil finde Sted, naar Blom- 

 sterne under slet Yejrligt lukke sig eller forblive lukkede. 

 Hertil maa bemærkes, at Blomsterne ikke lukke sig [i slet 

 Yejr; jeg fandt dem lige saa vidt aabnede i Regn- og Sne- 

 vejr som ved Solskin , i Kulde som i Hede , vendende den 

 aabne, stjærneformig udbredte Krone opad (Fig. 9 A); men 

 vel lader det til, at Støvdragerne ved Regnen krumme sig 

 mere indad, thi jeg tror at have bemærket, at Knapperne 

 Dagen efter et Regnvejr i Reglen vare bøjede nærmere ind 

 mod Arret end forhen; Selvbestøvningen vil rimeligvis 

 fremmes herved og foregaa, naar varmt Yejr atter indtræder ; 

 thi jeg formoder, at Knapperne under Regn ere lukkede, saa 

 at Pollen-Kornene ej kan skades. Regnen trænger næppe ned til 

 'Honningen i Blomstens Bund, men fastholdes mellem Støv- 

 traadene og Kronen. 



De grønlandske Exemplarer synes imidlertid at være 

 mere tilpassede til Selvbestøvning end de alpine, selv om de 

 ved den rosenrød- eller karminrøde Farve paa Krone, Bæger 

 og Blomsterstilk og ved den rigelige, undertiden endog 

 meget rigelige Honningdannelse fra det om Grunden af 

 Frugtknuden værende ringformede, grønlige eller rødlige 

 Nektarium (Fig. 9 C) aabenbart ogsaa kunne appellere til In- 

 sekternes Hjælp (Lugt mangle de). Thi paa de grønlandske 

 ere Knapperne aabenbart gjennemgaaende nærmere ved Arret 

 end i de alpine efter Müllers Fremstilling, ja ofte ere de 

 endog i direkte Berøring med Arret (Fig. A). Blomsterne 



