210 



Epipogon ikke findes i hans efterladte Samling fra Gyrstinge. Et Vidne 

 om Fundet, skjønt ikke om Tiden for dette, synes dog at findes endnu i 

 et lille, 5—8 Ctm. stort Exemplar i det skandinaviske Herbarium paa 

 Hofmansgave. Det er fra Omegnen af Sorø og i Følge Frøken Rosenbergs 

 Meddelelse givet Etatsraad N. Hofman Bang af Professor Hornemann, 

 der, saa vidt jeg véd, ikke kjendte andre Voxesteder end Gyrstinge Skov 

 for Epipogon i den Egn af Landet. 



Der kan saaledes ikke være Tvivl om, at Epipogon er funden i Gyr- 

 stinge Skov og at Drejer har foranlediget denne ved en Fejltagelse. Sorø 

 Akademi ejer hans efterladte Herbarium, og i dette findes efter Overlærer 

 Kiellerups Meddelelse hverken Epipogon eller noget om den, som kan op- 

 lyse Sagen. Skovrider Albrecht, som jeg har kjendt meget godt, vidste 

 ikke, hvorledes Drejer, som da allerede var død og som han ikke havde 

 kjendt, var kommen til at bringe hans Navn i Forbindelse med Gyrstinge, 

 hvor han, saa vidt jeg erindrer, ikke havde været. Da Albrechts Navn 

 ellers ikke forekommer hos Drejer, og der havde været Grund til at an- 

 føre det ved Cephalanthera rubra fra Alindelille — hvorom Hornemann 

 i 2den Del af sin Plantelære Side 261 anfører: »Skovrider Albrecht vil 

 have fundet den i Alindelille Fredskov, hvor jeg dog forgjæves har søgt 

 den«, — saa kan det formodes, at Drejer ved en Hukommelsesfejl er 

 kommen i Vilderede med Hornemanns Fund af Epipogon i Gyrstinge og 

 hans Tvivl om Rigtigheden af Albrechts Angivelse af Cephalanthera rubra 

 fra Alindelille. 



Efter Hornemanns og Drejers Tid angiver Joh. Langes Haandbog i 

 den danske Flora Epipogon at være funden paa Møens Klint baade af 

 Kamphøvener og af Vaupell. Kamphøvener døde 18.46, og i hans Her- 

 barium, som senere kom i Hr. Seminarielærer Mortensens Eje, fandtes 

 Epipogon, og angivet fra Pengekisten »paa Møens Klint.« Vaupells Fund 

 stadfæstes ved 1 Exemplar i Frøken Rosenbergs og 1 Exemplar i den 

 Hofman Bangske Samling, som ere tagne i Skoven bag Maglevandsfald, 

 og 2 Exemplarer med 4 Blomster i Herr Professor Joh. Langes Samling 

 med Aarstallet 1850. Dette er første Gang, Aarstal er angivet ved de 

 paaviste 5 Fund af Epipogon, som ere gjorte fra og med 1797 til og 

 med 1850. 



Efterat Hr. Mortensen havde faaet Anvisningen paa Epipogon ved 

 »Pengekisten« paa Møens Klint, fandt han den der. . Senere har jeg med 

 ham søgt den, men ikke gjenfundet den paa dette Sted. Herr Mortensen 

 har oftere fundet Epipogon paa Møens Klint — han mener omtrent 8 

 Gange — og neppe mere end højst 10 Individer paa en Gang. I hans 

 Samling findes 3 Exemplarer med tilsvarende 2, 3 og 4 Blomster. De 

 ere tagne i en Sænkning bag Dronningestolen i Aaret 1855. — Derefter 

 følge Fundene, som ere anmeldte i »Botanisk Tidsskrift« 1879, fra Alindelille 

 Fredskov ved Ringsted og fra Kobbermølleskoven ved Flensborg. Hr. 

 Lærer J. Nielsen har i Efteraaret 1884 skriftlig meddelt mig følgende: 

 »Jeg fandt Planten første Gang den 7de August 1873 i et Antal af 10 

 »til 12 Exemplarer, alle paa ot Sted, og temmelig smaa, 8 — 10 Ctm. Jeg 

 »kunde den Gang ikke opholde mig i Skoven og tog derfor Exemplarerne 



