213 



en saadan Overensstemmelse, at man har Ret til at betegne 

 dem som Kjærner. Ere Kjærnerne saa smaa, at de ikke ere 

 meget større end Mikrosomerne eller andre smaa Protoplas- 

 malegemer, kan der dog blive tvivlsomme Tilfælde tilbage. 



En anden Vanskelighed bestaar i, at Protoplasmaet ofte 

 har omtrent den samme Lysbrydning som Kjærnerne, og at 

 det farves lige saa stærkt som disse af Hæmatoxylin, saa at 

 Kjærnerne ikke træde frem selv efter Farvningen. Derfor 

 har det hos flere Arter kun været mig muligt at paavise 

 Kjærnerne i nogle af Cellerne. 



Kjærnernes Antal er i Almindelighed større end én i 

 de modne Frugtlegemers Celler, men man kan dog ofte finde 

 Celler, som kun indeholde en enkelt Kjærne. I andre Cel- 

 ler finder man da 2, 4 eller selv flere Kjærner, liggende om- 

 trent i Midten af Cellen. I atter andre Celler kan man 

 finde et endnu større Antal Kjærner, som ere mere fordelte 

 i Cellen. Hos Clavaria vermicularis finder man saaledes ofte, 

 især i det indre af Svampen , Celler med én Kjærne og an- 

 dre med 2 eller 4 Kjærner, liggende i en Gruppe omtrent 

 i Midten af Cellen (Fig. 1 — 2). Kjærnerne synes i sidste Til- 

 fælde nylig at have delt sig, og sandsynligvis indeholde de 

 unge Celler altid, saa længe de endnu dele sig, kun én Celle- 

 kjærne, som vedbliver at dele sig efter at Celledelingerne ere 

 ophørte. Maaske er det samme Tilfældet med andre For- 

 mer; saaledes forholde Kjærnerne hos Cortinarius cinnamo- 

 meus sig ligesom hos Clavaria vermicularis. 



Dette Spørgsmaal kan naturligvis kun løses sikkert ved 

 en Undersøgelse af ganske unge Svampe, men Cellerne ligge 

 her meget tæt og ere overordentlig smaa og tæt fyldte med 

 Protoplasma, saa at Kjærnerne ere yderst vanskelige at skjelne. 

 Jeg har ikke haft passende Materiale til Spørgsmaalets Løs- 

 ning, men det forekommer mig, at Tilstedeværelsen af en- 

 kjærnede Celler og Grupperingen af Kjærnerne, naar de ere 

 til Stede i Flertal, gjøre min Antagelse meget sandsynlig. 



I de unge Basidier har jeg bestandig kun fundet en en- 

 kelt Kjærne. 



Kjærnernes Ordning i de flerkjærnede Celler er ikke 



